3 
tjenar till någon verklig hjelpreda, vid de af ho- 
nom beskrifne arternas bestämmande; ty ganska 
många hafva ögonen alldeles ej så ställde som 
uppgilves. 
"WALCeKENAER, som i synnerhet vinlade sig 
om dessa djurs historia, och noggrannare under- 
sökte dem än förut skett, trodde sig finna tillräck- 
liga skäl att afskilja Fogelspindlarne och de med 
dem närslägtade arterne, såsom ett eget slägte: 
Theraphosa , ifrån Linnés Arunea; och de Fran- 
syska arterna af detta sednare sligte (Aranea), 
fördelade han uti Faune Parisienne ”) i 18 gan- 
ska naturliga tribus; hvilka sedan, jemte de då 
bekante utländske formerna, af honom ?) och af 
LaATtreEiunE upphöjdes till rang af genera, med 
egna namn, hvarefter Aranea och Theraphosa 
qvarstodo såsom tvenne alldeles åtskilda afdel- 
ningar af Åraneiderna. Likväl återförde LATREILLE 
sedan ”), alla de nya smågenera under de gamla 
naturliga tribus; dock så, att vattenspindeln er- 
höll sin rätta plats bland Tubitele (Textores); 
och Theraphosa uppfördes såsom en ny 7:de 
tribus (Territele LaATR.), utan att vidare afskil- 
jas från de öfrige. Men sedan, efter Cuviers sto- 
ra reform af zoologien, den tanken blifvit gäl- 
lande, att de inre delarne nödvändigt måste va- 
ra af större vigt än. de yttre, vid bestämmandet 
af grupper inom djurriket, samt sedan LrEon Du- 
four hade anmärkt, att Theraphosa hafvå 4 lung- 
artade organer, men de öfriga blott 2; så ansåg 
man nödigt att åter afskilja. dem, och att taga 
den nämda olikheten till indelningsgrund, hvari- 
4) Paris 1802, Tom. 2; om Theraphosa, se pag. 249. 
5) Fableau des Araneides 8:0, Paris 1805. 
6) I 3 tomen af Cuviers Regne Animal, Paris 1817. 
