Bergfletten i Norge som vild og plantet. 49 
lis, Sanguisorba officinalis, Sedum maximum, Stachys silvatica, 
Stenophragma Thalianum, Valeriana sambucijolia, Vicia Cracca. 
Desuten i bergsprækker, foruten adskillige av de her nævnte 
pianter, ogsaa følgende bregner: Asplenium Adianthum nigrum, 
A. ruta muraria, A. Trichomanes, Cystopteris fragilis, Polypodi- 
um vulgare, o. Il. 
Vegetationens sammensætning varierer adskillig efter lokali- 
tetens beskaffenhet (fugtighet, skyggeforhold, o. s. v.) og den er 
heller ikke den samme i de forskjellige deler av landet. Oven- 
staaende liste tar nærmest sigte paa forholdene i skjærgaarden 
syd for Bergen (i Søndhordland og Midthordland). Ved syd- 
kysten mangler enkelte av de her nævnte arter eller optrær ialfald 
mere sparsomt, mens omvendt endel andre arter kommer til, f. eks.: 
Campanula persicijolia, Carex muricata, Jasione montana, I eu- 
crium Scorodonia, Viscaria viscosa, o. Å. 
Nermere detaljer om de forhold. under hvilke bergfletten 
optrer ved de forskjellige strok av kysten, er bl. a. git av fol- 
gende forfattere: for Nedenes-kysten av Bernt Lynge (1912, s. 
64), for kystomraadet i Lister og Mandals amt av R. E. Fridtz 
(1903, s. 37, 39, 46), for Sogndal i Dalene av Joh. Dyring 
(1914, s. 233), for Indre Ryfylke av Ove Dahl (1906, s. 21; 
1907, s. 13), for Søndhordland av H. F. G. Strömfelt (1886, 
s. 206) og Johan Havaas (1897, s. 3), for Midthordland av 
S. C. Sommerfelt (1828, s. 14) og J. M. Norman (1855, 
s. 265). 
De vegetationstyper, i hvilke bergtletten hos os oftest optrær, 
synes at maatte kunne sammenfattes under betegnelsen blan dede 
løveng-krat (med markvegetation tilhørende »eng-serien<, saadan 
som denne er definert av Alb. Nilsson [1902, s. 132]). Slike 
krat er meget almindelige langs vor syd- og sydvestkyst, især 
i urer og mellem strandklipper paa steder hvor der er nogen ly 
mot havstormene. Det er neppe mulig at nævne nogen enkelt 
buskart som toneangivende for disse krat; et av deres mest iøine- 
faldende karaktertrek er netop den artrigdom som gjør sig gjæl- 
dende baade for buskenes og for markvegetationens vedkommende. 
Den beskyttelse, som krattene gir, er imidlertid ingen nød- 
vendig betingelse for bergflettens forekomst. Den trives godt 
ogsaa paa nøkne klipper, selv paa veirhaarde steder i den ytre 
skjærgaard, hvor ellers saagodtsom al træ- og buskvegetation 
