Bergiletten i Norge som vild og plantet. 19 
faat opgit Josenneset (if. lærer T. M. Nedrebø), Hagali, Sæbø, 
Bjelland og Fevold; »so vidt eg veit og hev set, so veks denne 
planta berre langs den bratte strandi langs Jøsenfjorden, men der 
kan efeu’en klæ høge breide bergveggjer« (alt if. lærer Rasmus 
Ulvestad). Desuten vokser den ved Vestersø, Rossaaen, Skaar, 
Aukland, Haug og Tjeltveit paa Ombø (if. lærer Jone Vadla). 
I Stjernerø vokser den paa Hatletveit paa Ombø (if. lærer J. 
Vadla) samt paa Talgø og ved Ubøsund; den klatrer op i trærne 
og stammen kan ca. 1,5 m. over marken maale indtil ca. 2 dm. i 
omfang (if. lærer Th. Loyning). I Jelsa findes den bl. a. i 
gaarden Jelsa's utmark (if. lærer Ivar Lygren), i et fjeld paa 
gaarden Fuglestein (if. lærer Gerh. Wigestrand), paa gaarden 
Haug (if. lærer Torbjørn Moe), samt under Bandeaasen nær Rø- 
kenes paa Ombø (if. skoleinspektør B. Kaalaas). »I Vikedal 
sogn findes den særlig paa plassen Sandhammer mellem Sandeid 
og Vikedal. I Imsland sogn findes den indenfor Kvalgen i det 
saakaldte Kjekseberg; den klæder der bergvæggen i en bredde av 
flere meter; høiden er ganske betydelig, ca. 8-12 meter?« (If. 
lærer Jens Børretzen). If. en anden meddeler (lærer Torbjørn 
Moe) er den sidstnævnte bergflette, som vokser i en utilgjængelig, 
brat bergvæg, 6 å 8 m. hoi og 54 6 m. bred. Den findes ogsaa 
nær gaarden Hallingstad (if. skoleinspektør B. Kaalaas). >I Øl- 
medals kreds vokser bergfletten vildt i bratte fjeld flere steder paa 
gaardene Imsland og Berget« (if. lærer Torbjørn Moe). I 
Nerstrand er den allerede samlet av M. N. Blytt (H. K. U.); 
den vokser her bl. a. paa Baustaneset (if. agronom Sjur Eide). 
Schiibeler nævner fra Nerstrand et 15,7 m. høit ekspl. med 50 
cm.’s stammeomfang (1888, II, s. 248). I Vats vokser den i 
Rauaberget paa Stokke, hvor et stort, ca. 8 m høit, eksemplar 
klatrer i en brat bergveg ved sjøen (if. agronom Sjur Eide), 
paa Raunes (if. kirkesanger Johs. Tvedt) og paa Krakk (if. agro- 
1) Det er blit mig meddelt, at bergiletten skulde findes vildtvoksende paa 
Nordmork i Suldal, ved Suldalsvandets øvre ende. Efter undersøkelser i 
trakten, som gaardbruker Jakob Roalkvam har været saa elskværdig at 
anstille, skyldes dog denne angivelse sandsynligvis en eller anden feiltagelse. 
Helt utelukket er det dog kanske allikevel ikke, at angivelsen kunde være 
rigtig; som Ove Dahl nærmere har paapekt gaar nemlig en række utprægede 
kystplanter (Aspidium Braunii, Juncus squarrosus, Allium ursinum, Taxus o. 
fl.) ind til den øvre ende av Suldalsvaidet (Dahl, 1906, s. 20-21 og 32; 
1907, s. 11-12). 
