Bergiletten i Norge,som vild og plantet. - 44 
Navne som eføi, slyngplante og livets lengde 
brukes mest i trakter, hvor planten bare findes som dyrket. Nav- 
net eføi stammer fra tysk og navnet klem upp efter al sand- 
synlighet fra hollandsk eller tysk. Mest naturlig bør dette sidste 
navn kanske opfattes som et av minderne om det livlige samkvem 
mellem Sørlandet og Holland i det 17de og 18de aarhundrede 
(smlgn. Daae, 1880). 
Blandt de norske navne er bergflette utvilsomt det, som 
er mest utbredt og bedst kjendt. Det bør ikke kunne gi anled- 
ning til forveksling med andre planter (smlgn. dog s. 8), og der 
er al grund til at bruke det istedenfor det fremmede ef 9 i. 
II. Bergflettens utbredelse som vild i Norge. 
Alle de findesteder for vildtvoksende bergflette, som det har 
lyktes at faa sikker rede paa, er avsat paa det medfølgende kart 
(Pl. I), og kartet gir saaledes den bedste oversigt over bergflettens 
utbredelse i landet. 
Som kartet viser findes den bare vildtvoksende i et belte langs 
sydkysten og den sydlige del av vestkysten, fra den svenske grænse 
til ganske nær Bergen. Paa Vestlandet, mellem Stavanger og 
Bergen, er dette belte fleresteds indtil ca. 75 km. bredt, paa Sør- 
landet derimot opnaar det sjelden en saa stor bredde som 25 km. 
Denne forskjellige bredde maa utvilsomt, ganske paa samme maate 
som for kristtornens vedkommende, ses i sammenhæng med land- 
skapets forskjelligartede naturlige beskaffenhet (smlgn. Holmboe, 
1913, s. 10—11). 
trakterne omkring Kristianiafjorden er bergfletten sjelden og 
kjendes bare fra nogen faa, indbyrdes langt adskilte voksesteder; 
det nordligste av disse er vad Hallangen i Frogn (litt nord for 
Drøbak, 59° 42’ n. br.), artens nordgrense paa Østlandet. Mel- 
lem Tønsberg og Sandefjord begynder den at bli hyppigere, og 
længere vestover, helt frem til nærheten av Bergen, er den i de 
fleste trakter temmelig almindelig. I stort set er dens utbredelse 
her ganske kontinuerlig. Dens nordgrænse som vildtvoksende 
paa Vestlandet (og paa den Skandinaviske Halvø) er i nærheten 
av Ytre Aalvik i Vikør, Hardanger (60° 25’ n. br.). Nærmere 
