60 Jens Holmboe. 
holms Högskola's herbarium ligger saaledes en kvist, samlet ved 
Sofiero i Skaane 20de september 1892 av Sveriges nuværende 
kronprins, Gustaf Adolph, i begyndende blomstring og med 
endnu paasittende fjorgamle modne frugter; et lignende eksem- 
plar fra Hofmansgave paa Fyn, samlet i oktober 1845, ligger i 
Botanisk Museum’s herbarium i Kjøbenhavn. 
Frøspredningen foregaar vistnok i regelen ved fugle- 
nes hjælp. Allerede Theophrast omtaler at frugterne under- 
tiden fortæres av fugler; han nævner at de kan være av søtagtig 
eller av bitter smak og at de bitre frugter forsmaaes av fuglene 
(Lenz, 1859, s. 576).') Av nordiske forfattere nævner allerede 
J. W. Hornemann at bærene »ædes af adskillige Fugle« 
(1806, s. 231); ogsaa Schubeler omtaler at fugler begjærlig 
spiser bærene (1888, II, s. 248). Den tyske zoolog Naumann 
nævner bergflettens bær blandt de frugter som sorthætten (Syi- 
via atricapilla) fortærer (1897, II, s. 156—158; citert efter 
Heintze, 1916, s. 500). At fugler spiser bærene har jeg 
faat oplysning om fra flere steder langs vor syd- og vestkyst; 
bare i to tilfelder er dog fuglenes art opgit, og begge ganger 
har det været trost (if. meddelelser fra lærerne K. L. Hansen, 
Sandeherred og M. O. Meling, Finnaas). If. Tobler spises 
bærene i Tyskland av fuglene helst mot slutten av vinteren, 
uagtet frøene allerede i januar—februar kan være spiredygtige 
(1912, s. 28). — Selve bergflettens voksemaate er ofte saadan, 
at den bare kan forklares om man antar, at spredningen sker ved 
fuglenes hjælp. Man kan finde ældre eller yngre eksemplarer 
voksende i trange revner paa ganske utilgjængelige bergskrænter, 
hvor enhver anden spredningsmaate tør ansees utelukket. Selv 
har jeg ikke sjelden i det vestlige Norge set bergifletten vokse 
paa slike steder, og fra omegnen av Flekkefjord har navigations- 
lærer Bernt Larsson-Fede meddelt mig ganske tilsvarende 
iagttagelser. 
Froplanter. Oftere er det iagttat ved syd- og vestkysten 
at frøene gir avkom. Omkring gamle bergfletter ser man ikke 
sjelden unge, selvsaadde eksemplarer; saadanne kan ogsaa træffes 
paa vanskelig tilgjængelige bergavsatser og lignende steder, hvor- 
1) Den mulighet foreligger at de søtagtige Hedera-irugter, som The- 
ophrast omtaler, kan ha tilhørt den gulfrugtede H. poétarum Bertol. 
