Bergiletten i Norge som vild og plantet. 67 
dimensioner. Interessante oplysninger herom findes bl. a. i flere 
av de ovenfor citerte arbeider av Örtenblad, Kupffer og Köp- 
pen, og selv i de nordøstlige deler av Tyskland fræffes bergiletten 
meget sjelden blomstrende i vild tilstand (Ascherson u. Graeb- 
ner, 1898-99, s. 513). Som plantet kan den tildels, under gunstige 
forhold og med god pleie, for en kortere eller længere tid holdes 
i et smalt belte nærmest utenom grænsen for dens utbredelse som 
vild. Men som en almindelig regel kan det allikevel slaaes fast, 
at bergiletten stort set har utbredt sig saa langt mot øst og nord 
som klimatforholdene tillater. 
Det er aabenbart først og fremst vintertemperaturen som 
bestemmer forløpet av bergflettens nordostgrænse. Sammenligner 
man denne grænses forløp med meteorologernes isothermer for vinter- 
maanederne, vil man finde at den i hovedsaken løper parallelt 
med disse. En russisk forsker, Wesselowsky, har forlængst for 
Ruslands vedkommende paapekt, at grænsen væsentlig falder 
sammen med isochimen (for december, januar og februar) for 
= 3° R eller < 3,5? C (citert efter Köppen, 1888, s. 445). 
Kupffer har senere sluttet sig hertil, særskilt for den del av 
grensen som falder inden Østersjøprovinserne; han finder dog 
overensstemmelsen størst med isochimen for +- 34° C. eller januar- 
isothermen for — 4° C (1905 s. 77). I Sverige falder grænsen nær 
sammen med januarisothermen for + 3° C., og Gunnar Anders- 
son har paapekt at bare et eneste voksested for vild bergilette i 
Södermanland synes at ligge mellem denne isotherm og isothermen 
for + 4° C (1909, s. 66). 
Ganske tilsvarende er forholdet i det sydøstlige Norge. Be- 
tragter man Mohn’s nyeste kart over januarisothermerne (1916), 
vil man finde, at bergfletten paa begge sider av Kristianiafjorden 
naar frem omtrent til isothermen for — 3° C, og bare en enkelt 
lokalitet for den vildtvoksende plante, nemlig den ved Hallangen 
i Frogn, ligger nærmere isothermen for ~ 4° C. Paa Sørlandet 
og vestenfjelds, helt frem til Hardanger, løper grænsen for berg- 
flettens utbredelse som vild fremdeles parallelt med januar- 
isothermerne, men paa Sørlandet falder den nærmest sammen med 
isothermen for + 1"C. og paa Vestlandet med isothermen for 0". 
Der synes at være en gjennemgaaende regel i dette: Berg- 
flettens nordostgrænse har i det store og hele et forløp parallelt 
med januarisothermerne, men den nærmer sig ikke overalt mest 
