70 Jens Holmboe. 
av disse planter maa vere indvandret til Norge over havet fra 
sydvest eller syd. I et tidligere arbeide har jeg søkt at vise, at 
kristtornen, en av vore mest typiske »atlantiske« planter, maa antas 
at være indvandret til vort land over havet (Holmboe, 1913, s. 
90), og like gode grunder kan anføres for at dette har været til- 
fældet ogsaa med en hel del andre arter. Men for bergflettens 
vedkommende kommer jeg, som nævnt, til det resultat, at den maa 
være indvandret ad den vei som Blytt antok. Hvis dens første 
indvandring hadde fundet sted over havet til landets sydvestlige 
del, skulde man ha ventet, at den ialfald var naadd like saa langt 
nordover langs kysten som kristtornen, som taaler saa meget 
mindre av vinterkulde. Kristtornens nordligste voksested som vild 
ved Norges vestkyst ligger i nærheten av Kristianssund, ca. 2°/s 
breddegrader nordenfor bergflettens nordgrænse som vildtvoksende. 
Bergflettens vandring langs den norske kyst gjør indtryk av 
at ha foregaat saa at si skridt for skridt, uten lange sprang. Dens 
utbredelse her i landet er paafaldende kontinuerlig helt frem til 
dens nordligste voksesteder paa Vestlandet. I virkeligheten er den 
vel endnu mere jevnt utbredt over sit omraade end kartet viser. 
Størst er avstanden mellem voksestederne ved Kristianiafjorden, 
hvor den sandsynligvis tidligere har hat en mere sammenhængende 
utbredelse. 
Hvad angaar tiden for bergflettens indvandring til Norge, er 
det vistnok rimelig at anta, at den maa ha passert Kristianiafjorden 
og være naadd frem ialfald til Jarlsherg-Langesundstrakten, mens 
klimatet endnu var mildere end i nutiden. Videre vestover kan 
den meget godt ha trængt frem under de nuværende klimatforhold. 
Der er forhold som tyder paa at ogsaa visse andre av vore 
kystplanter har indvandret samme vei som bergfletten. Sandsyn- 
ligvis vil man ved fortsatte undersøkelser kunne adskille ialfald 3 
forskjellige elementer inden vor atlantiske flora, indvandret hen- 
holdsvis over land gjennem Sverige, over Skagerak fra Danmark 
og over Nordsjøen fra de Britiske øer. Dette utelukker selvfølgelig 
ikke, at der kan gives arter tilhørende vor kystflora, som er naadd 
frem til vort land ad to forskjellige av disse veier eller endog ad 
alle tre. 
Overhodet viser det sig stadig mere ønskelig, at flest mulig 
av vor floras mere fremtrædende arter enkeltvis blir gjort til 
