10 Sigurd Johnsen. | 
Dybden var ca. 300 m., bunden først bløt lere, men siden fjeld 
da den skraanet meget sterkt. Av Pandalus borealis blev der tat 
ca. 11 liter. Fangsten gav i det hele indtryk av at dyrelivet 
var rikt. 
Av de øvrige fra Stavanger- og Bergensfjordene omtalte fiske- 
arter fra noget større dyp er endvidere tat i Sognefjorden Argen- 
tina silus; denne art skrider til forplantning i fjorden (små. side 
56). Forøvrig gir materialet i Bg. M. ikke meget til belysning av 
Sognefjordens fiskefauna undtagen for litoralregionen og det grun- 
dere vands vedkommende; oplysninger herom findes under de en- 
kelte arter. 
Foruten fisk fra det norske faunaomraade er i disse notiser 
medtat en del arter fra tilgrænsende omraader, væsentlig utbyttet 
av et kortere togt med »Armauer Hansen« i mai 1914 fra Sogne- 
fjordens munding til opunder Island. Paa grund av uheldig veir 
maatte dog flere av de nordlige stationer sløifes, hvor etagetræk i 
det kolde Nordhavsdyp var planlagt. Etagetræk blev tat paa 4 
stationer mellem 62° og 63° n. br., 0° 8’ og 2° 41’ ø. 1. Av ut- 
byttet kan merkes en del eksemplarer av Myctophum glaciale og 
1 eks. av Paraliparis bathybii fra intermediære vandlag. Den sidst- 
nævnte art blir i almindelighet regnet for tilhørende bundfaunaen i 
Nordhavets kolde dyp. Der er imidlertid hertil at bemerke at de 
tidligere undersøkelser i Nordhavet væsentlig er foretat med trawl 
og med slæpning av hover i de øverste vandlag. Fortsatte under- 
søkelser med anvendelse av etagetræk utkræves for at bringe klarhet 
over hvilke av Nordhavets fiskearter som er bathypelagiske. For- 
uten Paraliparis er der grund til at anta at ogsaa Rhodichthys regina 
tilhører de intermediære vandlag bl. a. fordi disse to arter har den 
fragile, bløte konsistens som saa hyppig træffes indenfor de bathy- 
pelagiske fisk i motsætning til saavel bundfisk som de pelagiske 
arter. Paraliparis er en Liparide hvor sugeskiven er forsvundet. 
Rhodichthys tilhører ogsaa Lipariderne. Den har den samme re- 
duktion i utviklingen av de operculære ben som Paraliparis; videre 
er de traadformede, i spidsen spaltede ventrale vedhæng i virkelig- 
heten ikke ventraler, men den nederste del av pectoralen. En under- 
søkelse av skelettet har vist mig at »ventralerne« er tilknyttet den 
nederste del av skulderbeltet. Brystfinnerne bestaar altsaa som hos 
Paraliparis av en øvre stor flik, den egentlige pectoralfinne, og en 
nedre traadformet flik som er vikarierende for bukfinnen. I mellem- 
