Ichthyologiske notiser I. 19 
vor viden derhen: »P. bathybii har saaledes vist sig at bebo hele det 
store Dybhavsbassin av Ishavet, der i Øst begrændses af Eggene 
udenfor den norske continentale Platform, mod Syd af Bankerne 
op med Færøerne, mod Vest af Island, ligesom den mod Nord gaar 
idetmindste op til Spitsbergen. Overalt bebor den de største Dybder, 
fra omkring 1000 til henimod 2000 Meter, og saavidt vides, hvor 
Bundtemperaturen har været lidt under 0. Bunden har i Regelen 
været blød Ler- eller Dyndbund«. 
Det her omtalte eksemplar blev tat bathypelagisk, nemlig i en 
hov som slæptes med 1000 m. wire, d. v. s. i ca. 670 m. dyp, mens 
bunddybden var ca. 1400 m.*) Samtidig slæptes en hov med 1500 
m. wire og en yngeltrawl med 2000 m. wire; den sidste som hadde 
været i bund indeholdt av fisk 4 Lycoder. Ifølge HJORT (1912, p. 
127, fig. 107) er der tidligere engang (mai 1911) av »Michael 
Sars« tat et eksemplar pelagisk i Nordhavet. Der kunde efter dette 
være grund for at anta at P. bathybii i virkeligheten fører en bathy- 
pelagisk levevis i Nordhavet og at de eksemplarer som er tat under 
trawling er kommet i trawlen idet denne har passert gjennem de 
midtre vandlag. Efterhaanden som man særlig ved horisontale trek 
i forskjellige dyp har faat underretning om det dyreliv, som holder 
til i de intermediære vandlag er en række former, oprindelig be- 
skrevet som bunddyr idet de var tat ved trawling, blit paavist 
som hørende hjemme høiere oppe i vandet. Hvad Nordhavet angaar 
saa har undersøkelserne her (Den norske Nordhavs-expedition 
1876—78; »Ingolf«-ekspeditionen 1895—96; »Michael Sars«s 
togter, særlig 1900—-1902) udelukkende eller for den væsentligste 
del været gjort med bundtrawl, tildels er ogsaa liner og overflate- 
træk med hov blit anvendt. Av de 10 fiskearter som er karakteristisk 
for og kun kjendt fra Nordhavets kolde dyp er det kun to arter som 
man kan mistænke for at vere bathypelagisk, nemlig P. gel 
og Rhodichthys regina. 
Imot denne antagelse at P. bathybit holder til i de imtermediære 
vandlag synes det faktum at tale at man i et enkelt trek med trawl 
har tat saa mange som 34 eksemplarer (»M. Sars«, st. 102, 2 
1902).”) Det her omtalte bathypelagiske eksemplar var en hun med 
') Der hvor redskaperne blev utsat (hydrograistat. 9) var den avleste 
(ukorrigerte) temperatur i 500 m. dyp + 0.14 C.", i 600 m —+ 0.36 C.°. 
>) COLLETT (1905b p. 104) omtaler 24 eksemplarer fra denne station; 
ifølge HJORT (1905, 2den del p. 101) skal antallet ha været 34. 
