Ichthyologiske notiser I. 39 
halefliken længere end den nedre. Det samme skal være tilfældet 
med et ekspl. som fornylig er indkommet til Stavanger Museum.*) 
En saadan utpreget asymmetrisk halefin synes ikke at vere 
en normal karakter for denne art; den omtales saaledes ikke av 
forfattere som har behandlet arten inden dens normale utbredelses- 
omraade; et 320 mm. langt eksemplar i Bergens Museum fra 
Biscayiske bugt har fuldstændig normal caudal. Muligens har indi- 
vider som opholder sig ved vor kystlinje med dens urene bund 
lettere for at faa sin halefin beskadiget end sydpaa, hvor arten 
i det hele synes at ha tilhold paa endnu større dyp, ved Madeira 
saaledes paa 300—400 favner dyp, efter Lowe (1843, p. 53). Hos 
B. lineatus, Cuv. & Val., skal ifølge GUNTHER (1859, p. 13) den 
nedre haleflik være længere end den øvre. 
Av snutetornene er kun det saakaldte præorbitale par tilstede, 
den venstre har en længde av 11 mm., den høire 6 mm., begge 
er udelte. COLLETT (1884) har i sin paavisning av at B. borealis, 
Diben & Koren (1844), er at opfatte som et ungdomsstadium av 
B. decadactylus nærmere gjort rede for den variation som snute- 
fornene er underkastet; av de tre par som findes hos B. borealis, 
bibeholdes kun det præorbitale par hos de voksne. Denne varia- 
tion er dog ikke bare begrundet i aldersforskjel. I Bergens Museum 
findes med lokalitetsangivelse Biscayerbugten (?), et eksemplar 
som har en totallængde av 320 mm. og saaledes kun er ca. 3 cm. 
større end typ.eks. av B. borealis. Da dette sidste eksemplar nu 
likeledes tilhører Bergens Museum"), har jeg hat anledning til at 
sammenligne disse to eksemplarer. Totallængden av B. borealis 
blev av DUBEN og KOREN (1844) opgit til 300 mm.; da caudal- 
straalerne er sterkt beskadiget kan dette maal ikke angives noiagtig, 
COLLETT (1884) sætter det til 280 mm., men jeg tror 290 mm. er 
rigtigere. Kroplængden, maalt fra haketornen til hvor kroppens 
skjælklædning (ikke sidelinjens skjæl) slutter paa haleroten, utgjør 
for B. borealis 232 mm., fcr Biscayer-eksemplaret 260 mm., hodets 
længde er henholdsvis 78 og 85 mm., kroppens største høide 110 
1) H. THo. L. SCHAANNING: ,Fugl og fisk*. ,,Aftenposten“ 12. juni 1920. 
Eksemplaret er tat 2°; 1920 ved Kvalevaag, Haugesund. Om halefinnen uttales 
at den sandsynligvis var deformert: den meddelte figur viser at den ventrale 
flik har avbrukket spids. 
*) Har tidligere en tid befundet sig i Kristiania Museum (cfr. COLLETT 
(1884)). 
