Hal Tarxien-fundet og dets forhold til kretisk og ægyptisk ornamentik. 5 
giske forhold at tale for en sammenhæng, idet det overalt er 
i sen neolistisk tid, kobberalder og tidlig broncealder, at disse 
motiver spiller hovedrollen. Den omstændighet, at Nordens 
broncealder eier den samme ornamentik, synes ogsaa at støtte 
den opfatning; hvis spiralornamentikken virkelig danner en 
sammenhængende gruppe, der utgaar fra et centrum inden det 
omraade, vi her har talt om, er det ganske naturlig, at de 
periferisk beliggende nordiske lande ikke kommer med i utvik- 
lingen før under dens seneste periode. 
Hvis man regner med en saadan sammenhæng — og det 
synes de fleste forskere nu at være tilbøilige til — blir det 
da spørsmaalet om denne ornamentiks oprindelse, som volder 
de store vanskeligheter, og som er en stadig kilde til uenighet. 
Kun en ting synes nu at være sikkert: Æpgypten kan ialfald 
ikke være det land, som først har frembragt denne spiralor- 
namentik. Saalænge man opfattet de bekjendte spiraldekorerte 
scarabæer med kongenavner fra det IV, V og VI dynasti som 
originalarbeider fra denne periode, kunde man nok regne med, 
at spiralornamentikken i Ægypten — bortseet fra den før- 
dynatiske — var like gammel eller ældre end andetsteds. Men 
nu mener man ialmindelighet, at disse scarabæer hører hjemme 
i det XII eller kanske endog i det XVIII dynastis tid,') og 
dermed er det git, at den ægyptiske spiralornamentik ikke kan 
føres længer tilbake end til tiden omkring aar 2000, det mel- 
lemste rikes tid. 
_ Netop paa denne tid synes Ægypten at være traadt i nær- 
mere handelsforbindelse med de ægæiske folk, og det ligger 
da meget nær at tænke sig, at det er gjennem disse folks for- 
midling, at de nye motiver er trængt ind i den ægyptiske 
ornamentik. Det viser sig da ogsaa, at spiralornamentikken 
paa Kreta netop optrær paa den samme tid, i den periode, 
som gjerne betegnes som ,mellemminoisk II.* Heller ikke 
der kan dog motiverne følges længer tilbake, mens de derimot 
andetsteds alt længe hadde spillet en dominerende rolle. Dette 
gjælder saaledes for Balkanlandene og de tilstøtende distrikter, 
og det er derfor her man i vore dage er tilbøilig til at se 
spiralornamentikkens egentlige hjemland. Ved Butmir i Bos- 
1) Se Déchelette: Manuel d’archeologie II (Paris 1910), s. 498, anm. 2, 
og Wurz: Spirale und Volute (Miinchen 1914), s. 28 f. 
