6 Einar Lexow. 
nien har man saaledes fundet tre lag med neolitisk keramik, 
av hvilke det underste udmerker sig ved sine hgit utviklede 
spiralmotiver. De maa tilhøre en tid, der ligger flere hundrede 
aar forut for stenalderens slutning. Noget yngre synes fundene 
fra Petreny i Bessarabien at være. Det samme gjælder fun- 
dene fra Sesklo og Dimini i Thessalien, hvis spiralmotiver 
dog synes enklere og mere primitive. Imidlertid er tidsbe- 
stemmelserne altfor vake, til at man med sikkerhet kan si, 
hvor motiverne optrær tidligst. Det vigtigste er da ogsaa, at 
man med Butmirfundet har faat sikkerhet for, at den fuldt 
utviklede spiralornamentik, som vi her beskjæftiger os med, 
gaar længere tilbake i tiden paa det europæiske fastland end 
paa Ægæerhavets ger og i Æøypten. Rigtignok kan man ikke 
regne med, at overgangen fra stenalder til kobberalder oz 
videre til broncealder foregaar samtidig inden disse omraader; 
men saa meget er dog klart, at en ornamentik, der tilhører 
det underste av tre stenalderslag i Bosnien, er ældre end en, 
der først optrær i Ægypten under ren broncealder. Den maa 
i éthvert tilfælde tilhøre tiden før aar 2000, og det er ikke 
usandsynlig, at dens oprindelse maa føres endnu et halvt aar- 
tusen tilbake i tiden. 
Paa grundlag av det, som her er anført, skulde man da 
kunne anta, at spiralornamentikken først er opstaat etsteds i 
det sydøstlige Europa, og at den derfra har bredt sig til de 
nærmeste omraader i løpet av stenalderens senere del; om- 
trent ved aar 2000 f. Kr. skulde den saa, antagelig langs Sorte- 
havskysten være trængt frem til Ægæerhavets øer og derfra 
videre til Ægypten. Noget senere, antagelig omkring aar 1600 
f. Kr. skulde den saa i motsat retning være naadd frem til de 
nordiske lande. Den thessaliske ornamentik synes uten vanske- 
lighet at kunne indpasses i en saadan utviklingshistorie, idet 
man opfatter den som en degenerert utløper, ikke som en 
formidler. 
Imidlertid er der i de aller sidste aar gjort et nyt fund, 
som paany synes at gjøre spørsmaalet komplicert. I et under- 
jordisk, neolitisk bygningskompleks ved landsbyen Hal-Tarxien 
paa Malta har man nemlig støtt paa en række stenrelieffer og 
lerkarsfragmenter, som udmerker sig ved en høist eiendom- 
melig og særpræget spiralornamentik, som paa en eller anden 
maate synes at maatte sættes i forbindelse med den vi kjender 
