8 | Einar Lexow. 
delse mellem denne og spiralernes senere optræden i Middel- 
havets østlige kulturomraader. 
Ser man over illustrationerne til Zammits avhandlinger i 
Archæologia, vil det straks slaa en, at spiralornamentikken paa 
Malta skiller sig ut fra al anden spiralornamentik ved sin for- 
kjærlighet for forgreninger. Tilbøiligheten til forgrening er 
endogsaa mere fremtrædende end tilbøiligheten til spiralbe- 
vægelse. Dog synes der her at være foregaat en utvikling, 
idet enkelte eksempler viser forgrenede motiver næsten uten 
spiralbevægelse, mens i andre tilfælder spiralen spiller hoved- 
rollen og forgreningen gjør sig mindre gjældende. Atter andre 
eksempler synes at betegne et overgangsstadium. Spørsmaalet 
blir da, om denne utviklingen har foregaat i den ene eller 
anden retning. Zammit har saavidt berørt dette sporsmaal,’*) 
idet han sier, at de enkle spiraler sandsynligvis er ældre end 
de komplicerte og forgrenede motiver. Men hans argumentation 
herfor er litet overbevisende. Han mener nemlig at ha iagttat, 
at bygningskomplekset ved Hal-Tarxien skriver sig fra to byg- 
geperioder, og antar saa, at den del, der indeholder de enkle 
spiraller, er den ældste. Imidlertid er der intet, som tyder 
paa, at saa er tilfælde; tvertimot synes den omstændighet, at 
rummene med de komplicerte motiver ligger nærmest hoved- 
indgangen, og at man maa passere gjennem disse for at komme 
til de indenfor liggende rum med de enkle spiraller, i høi 
grad at tale for, at forholdet er det omvendte. Imidlertid er 
det vel det rigtigste indtil videre ikke at tillægge disse byg- 
ningshistoriske undersøkelser nogen avgjørende vegt, men bare 
konstatere at fundforholdene endnu ikke har kunnet gi nogen 
oplysning om aldersforholdet mellem de forskjellige grupper 
inden Maltaornamentikken. At enkle og forgrenede motiver — 
er fundet umiddelbart i nærheten av hinanden baade ved Hal- 
Tarxien*?) og tidligere Hagiar Kim,*) skal heller ikke bidra 
til at klargjøre spørsmaalet. 
Det blir da paa indre grunde man maa bygge sin argumen- 
tation, om man vil søke at rede ut forholdet mellem de to 
grupper. Det er da at lægge merke til, at man ikke fra hele 
1) Archæologia 1916—17, s. 273. 
*) Archæologia 1915—16, s. 132, fig. 2. 
3) T. E. Peet: The Stone and Bronze Ages in Italy and Sicily (Oxford 
1909), s. 285. 
