42 Jens Holmboe. 



nes ved denne tid. Kapsler og lose frø, undertiden ogsaa stængel- 

 stykker, av Melampyrum-arter er paa denne aarstid, efter 

 B a r t h' s, O 1 s t a d' s og L i d' s og mine undersøkelser, almin- 

 delige i lirypens kro- og kraasindhold. Ogsaa forskjellige andre 

 urtagtige planter fortæres av ryperne ved denne tid, saadan som 

 det vil fremgaa av oversigten i kap. II og av O 1 s t a d og L i d' s 

 Tabel 3, men neppe nogen anden later til at spille saa store rolle 

 for lirypen som de her nævnte arter. Ikke saa sjelden træffes frug- 

 ter av stargræs-arter (Carex), men naar det ytre frugtgjemme 

 (utriculus) mangler, er det vanskelig eller umulig at bestemme 

 disse nærmere. En star-art, C. lagopina, som er almindelig i fjeld- 

 trakter ogsaa hos os, fik i 1803 sit navn av den svenske botaniker 

 G. Wahlenberg fordi ryperne (dog vel især fjeld-ryper) 

 gjerne æter aksene. 1 ) Hos en rype fra Smølen, skutt 7io, utgjorde 

 frugter og hele aks av bjørnskjeg (Seir pus caespitosus) en væsent- 

 lig del av kro- og kraasindholdet. 



I anledning av den rolle harerug og marimjelle spiller for 

 ryperne, vil jeg minde om en iagttagelse av R. Sernander. Han 

 fandt 2 / 7 1896 i granskog straks nedenfor barskogsgrænsen paa 

 Funåsdalberget i Hårjeådalen en haandflate-stor tue av tæt sam- 

 menpakket Metampyrum silvaticum og indimellem dem talrike etio- 

 lerte og sterile ekspl. av Polygonum viviparum. »Vid basen af 

 Polygonum sutto modergroddskotten ånnu kvar. Tydligen forelag 

 hår en af sin ågare — formodligen en gnagare — ofvergifven clepot- 

 anlåggning af Melampy r um-ir on och Polygonum-groddskotU (Den 

 skand. vegetationens spridningsbiologi, s. 230, Upsala 1901). Det 

 later til at noksaa forskjellige dyrearter finder smak i disse nærings- 

 rike plantedeler. Eller kunde det kanske tænkes, at den lille koloni 

 av Melampyrum og Polygonum, som Sernander beskriver, 

 stammer fra en rypekro? At ogsaa mange myrer begjærlig soker 

 Melampyrum-irø, er vel kjendt. 



I fjeldtrakter fortærer lirypen paa denne tid av aaret gjerne 

 blade av fjellmo-pilen (Salix herbacea), som spiller saa stor rolle 

 i fjeld-rypens kosthold. 



x ) »Lagopinam earn dixi non tantum quia leporinae af finis, vemm 

 etiam quia Tetraones Lagopi ejus seminibus delectantur et aluntur« 

 (Wahlenberg, Flora lapponica, p. 230, Berlin 1812). — Naar Ascher- 

 son-Graebner oversætter navnet med »hasenfiissig« (Synops, d. 

 mitteleur. Flora, bd. II, 2, s. 59, Leipzig 1902 — 04), er dette altsaa ikke rigtig. 



