46 Jens Holmboe. 



Grunden iil den store forskjel mellem lirypernes vinterkost i 

 kyst- og indlandstraktene kan ikke godt være tvilsom. Inde i landet 

 gjør snedækket markvegetationen mere eller mindre utilgjængelig, 

 men ute ved kysten er sneen ikke til nogen hindring, og der er da 

 ingen grund for ryperne til at nøies med kvister av trær og busker. 

 Paa de ytre øer i skjærgaarden vokser der forøvrig ogsaa ofte litet 

 av bjerk og av vidjearter væsentlig den lille Salix repens. 



Paa kartskitsen (fig. 1) er avmerket findestedene for ryper 

 med de to forskjellige typer av vinterføde. Foruten mit eget mate- 

 riale har jeg her ogsaa tat med O 1 s t a d' s og L i d' s fra Gud- 

 brandsdalen. Motsætningen mellem kyst og indland trær, som man 

 vil se, ganske vakkert frem. 



I denne sammenhæng maa det dog paapekes, at man ogsaa i 

 indlandsdistrikter i vintertiden kan finde rester av lyngplanter, især 

 av V accinium-artene, i lirypens kro- og kraasindhold. Dette sker 

 dog bare mere undtagelsesvis, og næsten altid vil disse lyngrester 

 bare utgjøre en i kvantitativ henseende underordnet tilblanding til 

 den øvrige føde. Eksempler herpaa vil findes saavel i O 1 s t a d' s 

 og Lid's tabel 3 som i oversigten over mit materiale (kap. II). 

 I regelen vil vistnok sammenhængen være den, at ryperne har 

 fundet disse lyngplanter paa snebare flekker under tærte trækroner, 

 paa tueformede forhøininger i terrænget, paa bratte bergskrænter, 

 hvor sneen ikke blir liggende, eller paa lignende steder. Men vi kan 

 vist heller ikke se bort fra den mulighet, at ryperne undertiden kan 

 komme til lyngen ved at grave sig ned gjennem snedækket. At 

 ogsaa de norske liryper iblandt graver sig ned i løs sne er en vel- 

 kjendt erfaring. Særlig paafaldende er det at blaabærlyng fandtes 

 i rikelig mængde og utgjorde hele kroens indhold av føde hos en 

 rype fra Neiden i Sør- Varanger, indkommet 15 / 2 1922, og, sam- 

 men med andre lyngplanter samt kviststykker av bjerk og vidjer, 

 hos en anden rype fanget i Alten i begyndelsen av mars samme aar. 



Fra den tid det begynder at bli flekkebart tidlig paa vaaren, 

 er lyngplanter ogsaa i indlandet lirypens hovedføde. Barth 

 fandt at ryperne paa denne tid især ernærte sig av tytebærblade 

 (Eifaringer, s. 213). Ifølge Ludvig M u n st e r h j e lm er det 

 fremfor alt krækling-frugter de om vaaren opsøker paa barflek- 

 kene i Konkåmå-dalen i Lapmarken (Acta Soc. pro Faun. et Flor. 

 Fenn., Bd. 34, No. 8, s. 51, 1911). Overhodet forsyner de sig nok 

 av forskjellige lyngplanter, ef ter som anledning dertil byr sig. 



