Hjortens utbredelse i Norge. 35 



ved indre del av Romsdalsfjorden. — De meddelte tilfælder av 

 streifhjort har ingen betydning for spørsmaalet om tidligere ut- 

 bredelse — likesaa litt som de mange andre kjendte tilfælder fra 

 andre deler av landet. De indkomne oplysninger gjør det derimot 

 sikkert at nævnte brudd i utbredelsen har bestaat i mere end en 

 mandsalder. 



Hvad nu literaturen har at meddele angaaende dette spørs- 

 maal er heller ikke av megen positiv værdi. 



Her maa for det første omtales at naar Sven Ekman 

 1922 (6) i et kart over hjortens utbredelse paa den skandinaviske 

 halvø i historisk tid angir sammenhængende utbredelse gjennem 

 hele Møre fylke, og med støtte i C o 1 1 e 1 1 191 1—12 (5) og F r i i s 

 1876 (7), saa er det vel nærmest paa bristende forutsætninger. 



I det tidligere omtalte kart av F r i i s 1876 findes nemlig ingen 

 forekomster angit i det her betragtede omraade. 



Og naar Collett 1911—12 og ogsaa 1909 omtaler Sønd- 

 og Nordfjord og Søndmør som landets for tiden største hjorte- 

 distrikt, saa maa der med Søndmør, efter de oplysninger som forf. 

 har faat, ene og alene menes Volda herred, som tilhører det nord- 

 lige av Nordfjords hjortedistrikter og ikke indgaar i det omraade 

 som her interesserer. — I 1898 regner Collett dette distrikt »fra 

 Sognefjordens nordside op til Søndmøre (eller noget ovenfor Aale- 

 sund)« — men angir ingen forekomst som begrundelse for at 

 distriktet regnes til noget ovenfor Aalesund ; tvertimot sier Col- 

 lett like nedenfor i samme avhandling: »Nordenfor Nordfjord 

 er de sparsommere, men forekommer dog lige op til Volden inden- 

 for Stadtland.« Naar C o 1 1 e 1 1 i 1909 (4), likeledes i 191 1—12 (5) 

 sier at hjorten i Ørskog i Søndmør har gjort saa stor skade paa 

 løvskogen at denne pletvis er ødelagt, maa det bero paa en mis- 

 forstaaelse. Bestand av hjort i dette herred er ganske ukjendt (lens- 

 mand Quale, P. O. Sjøholt og kirkesanger Ødegaard). 



Paa Sundmør findes ingen herreder undtagen Volda hvorpaa 

 nævnte oplysning av Collett kunde tænkes at passe. 



Collett synes i det hele tat ikke at ha fundet dette store 

 hul i hjortens utbredelse paafaldende; kun i 1883 sier Collett 

 efter at ha omtalt en bestand mellem Førdefjord og Dalsfjord: 

 »Først henimot Romsdals grænse 1 ) begynder de nu atter at vise sig, 



*) o: nordgrænse (forf.). 



