36 Olaf Ingebrigtsen. 



og de har her lige fra de ældste tider hat sit tilhold paa de større 

 øer og fastlandet mellem Kristiansund og indløbet til Trondhjems- 

 fjorden «. 



I parentes maa dog her bemerkes at Nordfjordbestanden i 

 Daviken og Gloppen har eksistert længe før 1883, og at hjorten 

 paa denne tid ogsaa begyndte at faa tilhold i distriktet Bjørkedal — 

 Hornindal — Eid. 



I Guldbergs oversigt fra 1890 nævnes nemlig hjort fra 

 disse distrikter (søm før omtalt). Derimot omtaler heller ikke 

 G u 1 d b e r g forekomster fra nogen av de herreder som ligger 

 mellem Volda og Kristiansund (A ver øen). 



I sin første utredning om hjorten i Norge, fra 1876, sier Col- 

 lett idet utbredelsen beskrives fra syd mot nord : » — — — 

 Endnu i Søndfjord viser den sig kun undtagelsesvis og først hen- 

 imod Romsdals gr.ænse 1 ) begynder den at optræde stationært paa 

 enkelte av øerne, saasom paa Gurskø, Hareidland og andre.« — 



Om stationær forekomst av hjort paa Gurskø og Hareidland i 

 1870-aarene maa der reises tvil. De korrespondenter fra disse øer 

 som forf. har mottat meddelelse fra, kjender ikke til at saa har 

 været tilfælde. Gaardbr. og postaapner M o 1 1 u, Gurskø, hvis 

 forældre og bedsteforældre har været gaardbrukere paa nævnte ø, 

 meddeler at der ikke i disses tid har været hjort paa øen. 



I The sens beskrivelse av Romsdals amt fra 1861 (15) fin- 

 des følgende interessante oplysning angaaende Søndmør: »Hjorte 

 har her i fortiden været i Skodje, Borgund, Hareid og paa Gurskø; 

 men i den senere tid har forfatteren intet erfaret derom. « Desværre 

 angir dog ikke Thesen nogen kilde for denne meddelelse. Særlig 

 for Skodjes og Borgunds vedkommende har det ikke været mulig at 

 finde noget holdepunkt for hvor fjern denne fortid har været. 



Om Hareidland og Gurskø meddeler nemlig Helland 

 1911 (10), at hjorten maa ha hat tilhold paa disse øer til omkring 

 1820 — 30 aarene, »thi meget gamle folk paa disse øer kunde for 

 endel aar siden mindes da den siste hjort blev skutt der.« 



Det stemmer i tid nogenlunde med hvad Kraft (11) i sin 

 Norgesbeskrivelse fra 1832 sier i kapitlet jagt i fogderiet Søndmør: 

 »Hjorte findes undertiden enkelte, og disse Dyr have i den senere 

 tid meget aftaget, da Ulvene have ødelagt dem. De findes nu kun 

 paa Øerne Sulen, Hareidlandet og Gurskøen.« 



1 ) Her: sydgrænse (forf.). 



