258 PALMEN, S IB I MISKA I SH AF8KU S T E N8 FOGBLFAUNA. 



Efter befrielsen från isen middagstiden den 18 juli 1*79 

 passerade Vega natten emot den 19 juli förbi Kap Serdze- 

 kamen och den 20 juli förbi Kap Deschnew (Ostkapj, mötande 

 delvis förut ej sedda fogelarter, särdeles efter inträngandet 

 genom Berings sund. Först anlöptes 



S:t Lawrence Bay på asiatiska sidan af sundet. I följd af 

 ishinder kunde Vega ej intränga längre i viken än till byn 

 Nunamo (65° 30' n. br., Vegas färd, II, sid. 223). »På ett ringa 

 afstånd från kusten upptogs landet af en ganska hög bergs- 

 kedja, som var söndersplittrad i en mängd toppar, och hvars 

 sidor bildades af ofantliga, i terrassformiga afsatser delade sten- 

 rösen». Växtligheten * på strandafsatsen, som den 20 — 21 juli 

 var i fullt flor, var artrik och frodig. Derefter öfverfors 



Berings sund den 21 — 22 juli, hvarvid Diomed-ön sågs med 

 dess fogelkolonier ( 'Simorhynchus cristatellus), och anlöptes 



Port Clarence (65° 15' n. br.) på amerikanska sidan, Alaska 

 området (Vegas färd, II, sid. 227). På södra sidan af hamnen 

 och den deri utfallande floden Kuirak samt sjön Imauruk, dit 

 en utfärd gjordes den 23 — 24 juli, »stupar landet brant mot 

 stranden med en 10 — 20 meter hög afsats; på norra sidan der- 

 emot är stranden för det mesta låg, men längre inåt landet 

 höjer marken sig äfven här hastigt till afrundade kullar om 

 3 — 400 meters höjd». 



Härifrån vände Vega åter till Tschuktsch-halföns syd- 

 östra kust och ankrade den 28 juli i Konyam-viken (64° 49' n. br.) 

 vid Senjavin-simd (Vegas färd, II, sid. 246). Bugtens sydöstra del 

 omgifves af en temligen ödslig myr, innanför hvilken resa 

 sig åtskilliga bergstoppar till en höjd af nära 600 meter. På 

 norra sidan »träffades gräsrika. sluttningar med temligen höga 

 busksnår och en stor mångfald af blommor». 



S:t Lawrence-öns nordvestra ända (63° 48' n. br. ; 171 V2 v. 

 1. Gr.) besöktes den 31 juli -2 augusti (Vegas färd, II, sidd. 251 — 

 254). »Nordost om ankarplatsen bildades stranden af låga berg, 

 hvilka stupade med en brant sluttning mot hafvet. Från 

 bergen framsköto här och der ruinlika klippbildningar, lik- 

 nande dem vid nordkusten af Tschuktsch-landet». »I sydvest 

 vidtog en mycket stor slätt, hvilken längre inåt ön var sumpig, 

 men längs kusten bildade en hård, jemn, ytterst blomrik gräs- 

 vall». I hafvet funnos ej få alger och en verklig om ock art- 

 fattig strand-evertebrat-fauna, något som helt och hållet saknas 

 i de egentliga polarhafven. Floran är lika beslägtad med de 



1 Jfr Kjellnian, Asiatiska Beringssunds-kustens fanerogam-flora ; Vega- 

 exp. vet. iaktt., I, sid. 473—572. 



