260 PALMEN, 8IBIMISKA I&HAFSKUSTENS FOGELFAFNA. 



till kusten, längs Petschora till 68 Ve (Seeb. och H. Brown). 

 vid Ob till mynningen och längs dess biflod Schtschutschja till 

 67° 58' (Finsch), och Sujew fann henne ännu vid Kara-vikene 

 inre (68 Ve ); hon finnes längs Jenisej vid 70 2 / 3 ° (Théel) och 

 71° (Seeb.), samt vid Boganida åtminstone ännu vid 70° (v. 

 Midd.). Men fogeln saknas såväl på kala Ishafs-kusten, som 

 på Tai mur-landets tundra och på öarna i Ishafvet. — Österut 

 kände man länge fyndorter i Sibirien blott till Baikal-trakten 

 och Daurien (Pall., Tacz.), Lena-området (Pall.) och Udskoi- 

 Ostrog vid Ochotska hafvet (v. Midd.). Senare än Vegas fynd 

 på tschuktsch-kusten har Dybowski (1883, sid. 359) anfört 

 arten från trakten af vulkanen Kluczewsky på Kamtschatka 

 ofvanom trädgränsen. 



Det är uppenbarligen från dessa sina ostligaste hemtrakter 

 som blåhaken under flyttningstiden drager sig till Ochotska 

 hafvet och Kinas kuster, der Swinhoe funnit henne. Jemväl 

 förklarar dess förekomst på Tschuktsch-halfön, att arten en enda 

 gång blifvit ertappad vilsekommen till närmaste amerikanska 

 område; Adams fann nämligen sju exemplar den 5 juni 1851 

 vid S:t Michael eller Michalaski (63 2 / 3 °) invid Norton-sund 

 af Alaska (Ibis 1878, s. 422). 



2. Saxicola oenanthe (L). 



Kallas af tschuktscherna utteradlin (liksom öfriga småfoglar); äfven 

 maka todljongadlin . 



Stensqvättan träffades ej på de få landstigningspunkterna 

 under färden längs öppna Ishafs-kusten; men om våren 1879 

 var hon icke sällsynt vid Vegas vinterstation å Tschuktsch- 

 halföns kust. Det första exemplaret, en hona (n:r 192, sprit), 

 sköts här den 31 maj vid Jinretlen; dagarne derpå samt 

 den 8 och 9 juni erhöllos flere vid Pitlekaj, Tjapka och Jinretlen 

 (n:r 204, 282, skinn; 251, 252, skel.). Den 13 juni hemtades fem 

 stycken från Padljonna och den 15 juni sågos stensqvättor 

 bland de stora svärmar småfogel, som vid Jinretlen funno en 

 ganska riklig näring af insekter på stora, bara fläckar, hvilka 

 vid denna tid funtios uppå strandkullarna. Men egendomligt nog 

 tycktes arten redan den 27 juni hafva alldeles försvunnit från 

 trakten; antagligen saknade den här lämpliga stenrösen till häck- 

 platser och drog sig till bergen i landets inre. — Vid Nunamo 



