262 PALMEN, SIBIRISKA IBBAF 8 KU 8T E N 8 FOQELFAUNA. 



Med anledning af artens hittills antagna frånvaro uti nord- 

 östra Asien förmodar N el son, att Alaska-exemplaren voro 

 förposter komna från nordöstra Amerika och Grönland; der- 

 städes förekommer nämligen arten regelbundet, på vestkusten 

 ända till Felix Harbour, 70° (Ross) och 73° (Holboell), samt 

 på ostkusten till ön Shannon (75°; tyska nordpolsfärden), och 

 har uppenbarligen utbredt sig dit från Europa. Vegas och 

 Bunges fynd göra emellertid antagandet tvifvelaktigt; ty mera 

 sannolikt tyckes det vara, att denna palsearktiska fogel före- 

 kommer äfven emellan nyssnämnda två fyndorter i Sibirien, 

 om ock ej nog talrikt, för att blifva observerad under flytt- 

 ning i Amur-landet; i sådant fall hafva Tschuktsch-halföns 

 och Alaskas stensqvättor utbredt sig ifrån vester, och artens 

 cirkumpolära krets vore afbruten i mellersta delen af neark- 

 tiska regionen. 



3. Turdus Swainsonii C a b. var. Aliciae Baird. 



Tschuktsch. : oyngoptschekadlin (äfven utteradlin, småfogel). 



Turdus minor Gmel., S. N. I, 1788, s. 809 partim. 



T. Swainsonii Cabanis in Tschudi, Fauna peruana, 1844 — 46, s. 188. 



T. Alicice Baird, B. of N. Am. 1858, s. 217. pl. 81 f. 2. — Baird, Rew. of 



Am. Birds, I, 1864, s. 21. 

 T. Swainsonii var. Alicia? Coues, Key to N. Am. B. 1872, s. 73. 



» b. Alicia? Coues, Birds of the North-West, 1874, s. 4. 



Hylocichla Alicia? Nelson, B. of Bering Sea (Corwin 1881) 1883, s. 57. 



Af denna lilla, nordamerikanska trast erhöllos några 

 exemplar vid Vegas vinterstation, invid Tschuktsch-halföns 

 Ishafs-kust. Den 1 juni 1879 sköt doktor Almqvist tvänne (n:r 

 205, sprit) vid Pitlekaj ; den 8 juni dödade en tschuktsch ett 

 invid fartyget (n:r 238, skel.), och ytterligare ett erhölls den 

 10 juni (n:r 301, skinn). — Uti magsäcken hos n:r 238 fans 

 sand, i tarmen en digererad, svart massa och några entozoer. 

 N:r 205 hade såsom färsk följande utseende: Näbbens öfverkäk brun- 

 svart, underkäkens främre del äfven brunsvart, bakom detta blågrå (dock ej 

 hos n:r 238), bakre delen gulgrå. Tarserna gråa, mörkare framtill; fötter 

 och klor gråsvarta, Iris mörkbrun. — Kroppens öfra sida brungrå med 

 ringa olivgrön anstrykning; h varken ögonlocken eller hufvudets sidor hafva 

 någon anmärkningsvärdt rostfärgad anstrykning. Underkäksvinkeln hvit med 

 några svarta borst; den hvita färgen fortsattes ett stycke ned på hakan, 

 kantad på hvardera sidan med en rad brungråa fjädrar. Strupen och kräfvan 

 hvita med skiftning åt gulgrått, och beströdda med mer eller mindre triangu- 

 lära, brungråa fläckar. Buken och undergumpen hvita med, isynnerhet i 

 bäckenregionen och på bröstet, från de gråa sidorna nedgående grått. Vingarnes 



