274 PALMEN, SIBUtlSKA ISH AFSKUSTENS FOG ELF AU NA. 



förut icke känd l ; men fyndet härstädes är ingalunda oväntadt, 

 då ju redan Kittlitz (Denkwiirdigkeiten, II, sidd. 340, 357 och 

 385) funnit fogeln på Kamtschatka och efter det Seebohm (Ibis 

 1879, sid. 34 och Dresser, B. of Eur.) meddelat, att den ameri- 

 kanska fogeln icke är skild från den med namnet A. jaj)onicus 

 Temm. & Se hl. betecknade piplärkan uti Japan. Då Seebohm 

 grundar denna åsigt på verkstäld undersökning i Leydens 

 museum utaf typexemplar af den japanska arten äfvensom af 

 exemplar från Kina och Kurilerna jemförda med de ameri- 

 kanska, torde synonymin icke kunna betviflas 2 . — Arten är 

 vidare enl. Dybowski funnen på Kamtschatka och Bering-ön, 

 enl. Schrenck anträffad af Maack vid Amurs källflod Schilka, 

 samt af Rådde vid Tarei-nor invid Gobi. Under flyttning är 

 den iakttagen af Swinhoe i Kina. Äfven till Europa hafva 

 exemplar förirrat sig, ty på Helgoland äro tvänne exemplar 

 funna af Gätke (Ibis 1867, sid. 284, 1875, sid. 181 och 1877, sid. 

 165) den 6 november 1851, hvilka Seebohm kontrollerat till- 

 höra A. ludovicianus (pens.). 



9. Henicocichla noveboracensis (G mel.) Cab. 



Motacilla noveboracensis Gm el., S. N. ed. XIII, 1788, s. 958, n:o 69. 

 Sylvia noveb. Lath., Index orn. II, 1790, s. -518; — Vieill., Bonap. 

 Turdus aqvaticus Wilson. Am. orn. III, 1811, s. 66, pl. 22 f. 5. — Audub. 



Orn. Biogr. V, s. 284, pl. 433. 

 Seiurus tenuirostris Swains., Philos. Mag. I, 1827, s. 369; nomen gen. erra- 



ticum (Seisurus!) et prseoccupatum. 

 Turdus (Seiurus) noveboracensis Nu t tall, Man. I, 1832, s. 353. 

 Seiurus aqvaticus Sw. (& Rich.) Fn. B.-Am. 1831, s. 229, pl. 43. 

 Seiurus noveboracensis Bonap., Comp. List. 1838; Comp. av., I, 1850, s. 306. 



— (novosb.) Audub. B. of Am. III, s. 37, pl. 149; Baird, B. of Am., 



s. 261; Id. Review of Am. Birds, 1864, s. 215; Coues, Key to N. Am. 



Birds, 1872, s. 106; Id.. B. of the North- West, 1874, s. 71. - (Siurus) 



Sclater, Ibis 1859, s. 10. 

 Enicocichla Gray, Gen. of Birds, 1840; Handlist I, 1869, s. 249. 

 Henicocichla A gäss., Nomencl. zool. 

 Henicocichla noveboracensis Cab. in Schoinburgk^ Reisen in British Guiana, 



III, 1848, s. 666; Id., Mus. Heineanum, I, 1850, s. 16; Id. Journ. f. Orn. 



1 Nelson angifver väl (sid. 62) såsom fyndort äfven »the Chuckchee 

 peninsula», men angifver ej källan och tyckes ej heller sjelf funnit den der- 

 städes. 



2 I sådant fall måtte dock näbbens och klornas nog ljusa färg uppå 

 figuren uti Fauna japonica icke öfverensstämma med den hos lefvande 

 exemplar; ty A. pensylvanicus (ludovicianus Zander, Baird m. fl.) likasom 

 äfven Vega- exemplaret har dessa delar svartaktiga. 



