VEG A-EXPEDITIONENS V ET EN S K AP LI G A A It B ET EN. 275 



Ifrån byn Tschutpa, icke långt från Ostkap, hemtades den 

 14 juni 1879 till expeditionens vinterstation bland andra foglar 

 äfven en, som till färgteckningen erinrade något om en Anthus, 

 men genast fäste uppmärksamheten genom sin korta klo på 

 baktån; exemplaret som hemfördes i sprit (ef, n:r 265) tillhör 

 Henicocichla noveboracensis (Gm.). Arten, liksom hela slägtet, är 

 en äkta nordamerikan, i det hittills intet exemplar veter- 

 ligt blifvit anträffadt inom gamla verldens gränser. Uti sitt 

 hemland tyckes fogeln hålla sig inom trädgränsen och är så- 

 ledes till Tschuktsch-halfön endast vilsekommen. 



Bland de trastartade foglarne med nio handpennor bildar, 

 enligt Cabanis, slägtet Henicocichla (Seiurus) en fullständig 

 föreningslänk emellan Motacillince och Sylvicolince, hvilka grupper 

 karakterisera hvar sin hemisfers fogelfauna. I fråga varande 

 slägte påminner om MotacillincB genom lefnadsvanor, i det 

 fogeln vistas på marken och derstädes springer med ständigt 

 vippande stjert; men kroppsbildningen och hemlandet anvisar 

 slägtet snarare en plats nära amerikanska kontinentens sångare, 

 Sylvicolince. 



Otn det erhållna exemplarets färgteckning i färskt tillstånd 

 antecknades : 



Näbben svart, underkäken och kanterna något ljusare och stötande 1 

 grått. Tarserna ljust gråbruna, tår och klor mörkt gråbruna; baktån längre 

 än dess klo, som har spetsen nedböjd. — Hela ryggsidan af kroppen mörkt 

 askgrå, med lätt olivgrön glans, utan näckar; ett hvitgult band från näbben 

 öfver ögat. Kroppens undre sida hvit med gröngul anstrykning, starkast 

 på bröstet och buken. Strupen, kräfvan, frambröstet och sidorna beströdda 

 med svarta, kilformiga fläckar, som äro längst och störst på sidorna, smalast. 

 i form af strimmor midt på bröstet. Vingarna gråbruna, utan några olikt 

 färgade kanter. Stjerten gråbrun, de yttersta pennorna med en något ljusare 

 kant vid infanets spets. Undre stjerttäckarna hvita, med svagt gulaktig an- 

 strykning, rothälften grå. (Nordqvist). 



Följande mått äro tagna af spritexemplaret: rf, kroppslängd åtminstone 

 150 mm., vingen från leden 75 mm., näbben från pannan 12,3 mm., tarsen 

 22 mm., mellantån med klo 18 mm., baktån 13 mm., dess klo 5,3 mm. 



Uti Amerika har »the water thrush» ganska vidsträckt ut- 

 bredning och går norrut högt upp, åtminstone uti vestern. 

 Inom gränsen för den skogbevuxna inre delen af Alaska er- 

 höll nämligen Dall år 1867 ett ex. med bo och ägg vid Fort 

 Jukon, vid samma breddgrad som Vegas vinterstation, och fogeln 

 var 1885 temligen allmän vid Kowak-floden (Towns en d); från 

 de skoglösa delarna af Alaska har arten dock icke erhållits. 

 Likaså anför Blakiston (Ibis 1863, sid. 62) att B. Ross 

 funnit henne längs Mackenzie-floden ända till polcirkeln, ofvan 

 hvilken skogsgränsen tränger, samt vid Hudson Bay. I östra 



