VEG A-EXPEDITIONENS VETENSKAPLIGA ARBETEN. 



279 



confound exilipes with the non-conspecific linaria [pallescens] 

 than with the Greenland form [Hornemanni] with which it is 

 here considered to rank only as a subspecies». Detta skall 

 egentligen gälla yngre individer; fullvuxna exilipes åter skola lätt 

 skiljas derigenom, att öfvergumpen är »unstriped, pure white, 

 or suffused with a delicate rosy tinge», en karakter, som visser- 

 ligen slår in på Vegas exemplar — men j em väl på finska. 



I följd af brist på material till jemförelse kunna vi icke 

 hysa någon egen öfvertygelse om dessa formers värde och in- 

 bördes förhållande. Då deremot St ej neger haft tillgång till 

 ett mycket stort antal (220 ex.) och anser alla nord-ostligaste 

 Asiens exemplar tillhöra den nordamerikanska formen exilipes 

 Coues, så tveka vi ej att för de tschuktschiska exemplaren 

 antaga hans benämning, såväl emedan dessas färgteckning 

 talar derför, som ock namnet i och för sig har prioritet, i fall 

 man vill förena alla formerna till en enda. Anmärkas bör 

 dock, att Vegas exemplar hade näbben något längre (8 mm.), 

 än både hvad Stej neger uppger (6,4 — 7 mm.) från trakterna 

 af Berings-haf och v. Middendorff (7 mm.) från Taimur- 

 landet, samt Mel a (Vertebr. fenn. sid. 117) från Finland (6,25 

 —6,5 mm.). 



Anm. Vid Port Clarence på Alaska erhölls en gråsiska 

 den 22 — 26 juli 1879, men exemplaret blef ej tillvarataget, h var- 

 för ej kan afgöras, om det tillhört ofvanstående varietet eller 

 hufvudformen 2Eg. linaria L., som jemväl finnes derstädes. 



12. Centrophanes iapponicus (L.) Kaup. 



Tschuktsch . : tumkuj) . 



Icke förr än vid Tschuktsch-halfön iakttogs lappsparfven. 

 men derstädes fans den ymnigt. Den första (n:r 182, sprit). 

 erhölls från Tjapka den 23 maj 1879; fogeln hade ännu qvar smala, 

 hvita kanter på hufvudets svarta fjädrar och ljusa dylika på 

 den rödbruna halsryggen. Om detta ex. (tf) antecknades : 

 längd 156 mm., vingen 93 mm., stjerten 70 mm., tarsen 19 

 mm., baktån utan klo 6,5 mm., dess klo 10 mm., mellantån 

 med klo 17 mm., dess klo 7 mm. Vigten 20,s gr. 



Senare antecknades lappsparfven ofta nog, nämligen: 

 den 1 juni: en ef, skjuten af doktor Almqvist vid Pitlekaj 

 (n:r 203, skinn), hade uti ventrikeln mest sand, i tarmen en 

 grönsvart, digererad massa och var ganska fet. 



