VEG A-EXPEDITIONENS VETENSKAPLIGA ARBETEN. 



297 



36 /n 78 



17 / 2 79 . 

 23 / 5 79 . 

 18 / 6 79 . 











Näbbens 







^ 





f 



p: 



3 



CO 

 el- 



längd från 





30 



(T 3 











aq 



Oj 



a<5 



0) 



a 



□ 



& 

 B 



a 



S> 



a 



c 

 »'. 



en 

 O* 

 O 



■3. a 



•5 5 



« 



(B 



B 



5 







220 



125 





13,5 





13,5 



40 



24+klo 



18 



340 



210 



— 



— 



— 



17 



— 



37 



41 



— 



— 



220 



— 



— 



11,4 



— 



13 



— 



— 



— 



445 



207 



138 



18 



12 



— 



— 



34 



38 



12 



Hos exemplaren af den 17 / 2 och 18 / 6 förhöllo sig vingpen- 

 norna sålunda, att 3:dje och 4:de voro längst, den 5:te obe- 

 tydligt och 2:dra något kortare, sedan följde den 6:te, h var- 

 efter den l:sta var något kortare men 23 mm. längre än den 

 7:de. Deremot hade exemplaret af den 16 /n 78 2:dra pennan 

 längst, strax derefter den 3:dje, och den l:sta räckte midt 

 emellan den 5:te och 6:te. — Fogeln af den 17 / 2 hade fjädrarna 

 på bröstgropens kant 49 mm. långa, på benets bakersta spets 

 38 mm., på halsryggens bakersta del 52 mm., och på ryggens 

 midt 48 — 50 mm. långa. — Näbben antecknades den 17 februari 

 vara svartbrun, i spetsen och på underkäkens rot hvitgrå; 

 klorna långa, skofvellika, vid basen till hälften blågråa, i yttre 

 hälften hvita. 



Utaf de tio exemplar, som erhöllos den 22 maj från det inre 

 landet, hade åtta redan begynt antaga vårdrägt, i det att halsen 

 var mer eller mindre brun. Den som kommit längst hade 

 endast ett par hvita fjädrar qvar på nacken, och på hufvudet 

 voro kinderna nästan alldeles bruna; strupen och hjessan hade 

 bruna stänkfjädrar; vid Pitlekaj sågs en lika långt kommen 

 den 27 maj. Deremot hade exemplaret från Rirajtinop af den 

 23 maj endast åtskilliga bruna fjädrar på hufvudet och halsen. 

 Ännu den 18 juni voro dessa kroppsdelar hvitbrokiga och de 

 mellersta stjertpennorna ännu hvita, Hvilken tid riporna er- 

 höllo full sommardrägt kunde icke iakttagas, emedan de tidigare 

 försvunno från kustens omedelbara granskap. Vår-ruggningen 

 räcker således här åtminstone från medlet af maj till utöfver 

 medlet af juni; men tschuktscher berättade, att ripans hufvud 

 och hals blifva mörka redan under månaden imleradlin (april 

 — maj), och att vinterdrägten anlägges under månaden kutsch- 

 kau (september — oktober); den senare bäres således från och 

 med november månad. 



Innehållet af kräfvan antecknades den 17 februari utgöras 

 af videqvistar, bland hvilka fans ett och annat blad af lingon och 



