VEG A-EXPEDITIONENS VETENSKAPLIGA ARBETEN. 



309 



Sistnämnda exemplar hade näbben från mungipan 33 mm., 

 från näsborrarna 28 mm., från hakans fjäderklädnad 31,5 mm., 

 höjd vid hakan 7 mm. 



Fogeln är såsom bekant icke funnen på de öfriga öarna 

 uti Ishafvet, men väl. på följande, mest arktiska orter: Skot- 

 land, Finmarken, Triostroff vid mynningen af Hvita hafvet, 

 Archangel, Petschoras nedre lopp vid Dwoinik (68° 28'; Seeb. 

 och H. Br.); en gång på tundran vid Obs mynning af Finsch *); 

 vid Boganida (70°) och i Taimur-landet en hona vid 74° med 

 fullt utveckladt ägg (v. Midd.) Taimur-ön (Vega-exp.). Lenas 

 mynning i små flockar (Bunge). Tschuktsch-halföns Ishafs- 

 kust (Vega). — En enda gång är arten funnen vilsekommen 

 ostligare, nämligen ett exemplar bland en flock Tr. maculata 

 vid Point Barrow den 6 juni 1883 af Murdoch. (Till östra 

 delen af Amerika och Grönland är arten sammalunda ibland 

 vilsekommen, men då från Europa). 



Genom fogelns säkra förekomst i nordostligaste Asien blir 

 det förklarligt, att den under flyttningstiderna iakttagits vid 

 Kina och ända på ostindiska öarna, Nya Guinea och australiska 

 kontinenten; (till öarna synes den icke komma). 



27. Tringa (Pelidna) alpina L. 



(Tvinga) tschuktsch. : tscharykodlin . 



Intet exemplar af denna art sågs vid landstigningarna på 

 Asiens nordkust under hösten 1878. Men om våren 1879 upp- 

 trädde på Tschuktsch-halföns norra kust flockar af en fogel, 

 hvilken, såsom ur det följande framgår, öfverensstämmer med 

 den europeiska långnäbbade Tr. alpina. Den 12 juni sköt 

 handtlangaren Boström vid Jinretlen nio exemplar (n:r 263, 

 284, skinn; 426, skel.) ur en och samma flock af 13 st., till 

 hvilken dessutom sällat sig en Strepsilas interpres. Några dagar 

 senare hemförde doktor Almqvist ett exemplar (n:r 316, skinn) 

 från sin färd den 13—17 juni till Koljutschin-viken, hvarunder 

 fogeln antecknades hafva varit den allmännaste arten näst 



1 Dresser säger sid. 9: »D:r Otto Finsch informs me that he found 

 it breeding on the tundras of the Ob, and procured young birds in down, 

 but did not preserve them». Emellertid beror detta sannolikt på en för- 

 vexling af uppgiften (Finsch sid. 251) »nicht brutend getroffen» — och de 

 ord som F. egnar Tr. alpina. Tr. subarcuata är nämligen ännu icke funnen 

 häckande af andra än v. Middendorff. 



