VEGA-EX ^EDITIONENS VETENSKAPLIGA ARBETEN. 



327 



tvärme (n:r 325 — 330). Arten uppehöll sig derefter uti trakten 

 i öfver en veckas tid. Den 20 juni fäldes tvänne hanar af 

 Boström (n:r 338, 339) äfvenledes vid Jinretlen; den 21 var 

 arten jernte Tr. alpina den vid kusten allmännaste vadaren och 

 några exemplar fäldes af Johnsen vid Pitlekaj (n:r 372, 510). 

 Den 22 juni sköt löjtnant Hovgaard ett, löjtnant Palander 

 den 23 tvänne (n:r 371, <j>) vid Jinretlen och löjtnant Brus ewi t z 

 den 24 sex stycken (n:r 358). Ännu den 27 juni iakttog löjt- 

 nant Nordqvist arten vid Jinretlen vara jemte simsnäppan 

 allmännast af alla vadare och den 28 juni sköt Boström en 

 hane. Men derefter försvann fogeln spårlöst vare sig inåt 

 land, eller sannolikare norrut till oundersökta öar i Ishafvet. 

 — Det senast erhållna exemplaret hade i magen koleopter- 

 larver, fragment af elytra och ben, samt t. o. m. några falanger 

 och andra ben af lemmel! 



Sålunda erhöllos öfver 20 exemplar, hvaraf 19 hemfördes, 

 tre såsom skinn, åtta i sprit, fem saltade och efteråt spritlagda, 

 tvänne såsom skelett, äfvensom af ett endast näbben i absolut 

 alkohol (n:r 325); äfven parasiter tillvaratogos (n:r 320). För- 

 nämligast om de tidigast erhållna exemplaren (n:r 325 — 330) 

 i färskt tillstånd antecknade löjtnant Nordqvist följande: 



Näbben till färgen svart, i spetsen nedplattad och utvidgad till en 

 rombisk form [af bildad uti: Nordenskiöld, Vegas färd kring Asien och 

 Europa, II, sid. 48]. Öfverkäkens framkant skjuter något framom under- 

 käkens. Båda käkarna invändigt försedda med en halfkonisk rännlik ur- 

 gröpning längs medellinien; öfverkäkens ränna är beklädd med inåt svalget 

 riktade papiller, hvilka tilltaga i storlek emot svalget. Utvändigt är såväl 

 öfver- som undernäbbens platta del ådrig. 



Fötterna svarta. Baktåns klospets räcker litet förbi hälleden och 

 t>erör således litet marken, då fogeln går. Knapt eller just jemnt märkbart 

 spår af simhud finnes uti vinkeln mellan ytter- och mellantån. 



De stora pennorna. Första handpennan rudimentär, kortare än när- 

 maste täckfjädrar; 2:dra handpennan längst 1 ; den 3:dje nästan lika lång eller 

 något kortare; de innersta långa och spetsiga, öfre vingtäckarna äro lika 

 långa eller längre än 5:te handpennan. — Af de 12 stjertpennorna äro, ut- 

 ifrån räknadt, n:r 1, 4 och 5 lika långa, n:r 2 är en mm., och n:r 3 två mm. 

 kortare än dessa; n:r 6 är åter nästan fyra mm. längre än de förstnämnda. 

 Hos en del exemplar äro n:r 2 och 3 blott en knapp mm. kortare, men n:r 

 •5 något längre än n:r 1 och 4; hos andra åter äro n:r 1, 2, 4 och 5 lika långa, 

 och endast n:r 3 litet kortare än dessa. Stjerten är således dubbelt, men 

 svagt inskuren. 



^winhoe (Ibis 1873, sid. 425) förbiser den lilla rudimentära första 

 pennan och säger derför om den andra: >first quill little longer than the 

 second>. 



