VEGA- EXPEDITION ESS VETESSKA PLIGA ARBETES. 



8 29 



Emedan denna märkliga fogelart nu för andra gången an- 

 träffades i sommardrägt och invid Ishafvet samt vidare emedan 

 arten första gången blifvit iakttagen stadd på fullt regelbunden 

 vårflyttning i större antal, synes det lämpligt att här lemna en 

 * kort historik af hvad man under tidernas lopp inhemtat om den 

 samma. Det mesta har dock redan tidigare blifvit omsorgsfullt 

 sammanstäldt af Hartlaub (Journ. f. Orn. 1859, sid. 325 — 329) 

 och Harting (Ibis 1869, sid. 426), h varför vi endast kunna 

 referera deras fakta och dertill foga de få uppgifter, som blifvit 

 offentliggjorda efter år 1869. 



Fogeln har med allt skäl länge varit ansedd som en af de 

 allra sällsyntaste. Första gången beskrefs och afbildades arten 

 redan af Linné år 1764 uti Museum Adolphi Frederici (Tomi 

 secundi Prodromus, p. 26) under namn af Platalea pyymcea; 

 dess hemland uppgafs vara Surinam. Intagna år 1766 af 

 Linné uti Systema Naturse (ed. XII, I, sid. 231) afskrefvos 

 hans uppgifter om arten utaf flere författare (Muller 1773, 

 Gmelin 1788, Latham 1790, Vieillot, Donndorff 1794 

 m. fl.), utan att någon af dem kände sjelfva fogeln. Somliga 

 åter (Bancroft, Lesson 1831 och 1837) gjorde dessutom af 

 samma orsak betänkliga förvexlingar med andra och uppgåfvo 

 arten hafva erhållits från Guiana, ja t. o. m. Paris. Sjelfva 

 originalexemplaret råkade emellertid i glömska, antagligen 

 emedan det blifvit förlagdt. Andtligen erhöll Thunberg ett 

 i sprit förvaradt exemplar, troligen just Linnés, ur en sam- 

 ling, som tillhört apotekaren Zier v ogel i Sverige, och lemnade 

 deraf en beskrifning samt afbildning (K. sv. Vet. Akad. Handl. 

 1816, sid. 194 — 198, pl. 6). Exemplaret blef nu uppstoppadt samt 

 öfverlernnadt till Upsala universitets zoologiska museum och 

 förvaras derstädes ännu, om ock helt förbleknadt (jfr härom 

 Cabanis' not i Journ. f. Orn. 1859, sid. 327, Lilljeborg, J. 

 f. Orn. 1860, sid. 299 och Pelzeln samma årg., sid. 460). " Det 

 förblef ända till år 1836 det enda. veterligen i samlingar för- 

 förvarade. 



Sedan nu utredning vunnits om utseendet af arten, hvars 

 hela tillvaro redan blifvit satt i fråga, uppstälde Nilsson 

 (Ornith. suecica, II, 1821, sid. 29) för densamma ett eget slägte 

 Eurynorhynchus, hvars art E. grisens han införde bland Sveriges 

 foglar, måhända i tanke, att exemplaret kunnat vara hemma 

 derifrån. Slägtnamnet blef dock redan tidigare af honom med- 

 deladt åt Temminck (Manuel d'Ornith. II, sid. 594, 1820); 

 det har sedermera på mångfaldigt sätt blifvit i ortografi skt 

 afseende misshandladt (se Harting, Ibis 1869, noten sid. 427). 



