VEG A-EXPEDITIONENS VETENSKAPLIGA ARBETEN. 



353 



Larus Rossii Eichards. (Wernerian Soc, januari 1824), App. to Parrys 2:nd 



Voy. 1825, s. 359 (descr.). 

 Larus Rossii Richards., Fauna bor.-am. 1831, s. 427. 

 Rhodostethia Rossii Macgill., Man. Orn. II, 1842, s. 253. — Gray; Bonap.; 



Blasius. 

 Rhodostethia rosea Bruch; Lawr.; Coues, Key, B. of N. W. 1874; Dresser, 



B. of Eur. 1877; Saunders; Nelson, B. of Ber. Sea, 1883, sid. 108; 



Murdoch, Rep. Int. Pol. Exp. to Point Barrow 1885, sid. 123, pl. 



Den 1 juli 1879 lyckades doktor Almqvist invid det vid 

 Pitlekaj infrusna fartyget skjuta ett exemplar (n:r 408) af denna 

 sällsynta och utmärkta mås. Det var en yngre fogel från fjol- 

 året, som i sällskap med Larus tridactylus v. pollicaris uppehöll 

 sig simmande uti de nödvatten, som uppstått omkring afskrädes- 

 högarna vid fartyget. Flera exemplar sågos icke under resan; 

 »but that bird is the gem of the whole collection» säger 

 Laridernas specielle kännare (Saunders, Ibis 1883, sid. 348) 

 om det tillsammans med de öfriga arterna i London utstälda 

 exemplaret. Fogeln hemfördes i sprit och har sedermera blifvit 

 uppstoppad. Vi lemna här de anteckningar, som gjordes till det 

 mesta af löjtnant Nordqvist omedelbart efter erhållandet. 



Mått. Längd 322 mm., vingen från leden 251 mm., stjerten 125 mm., 

 de två mellersta pennorna 16 mm. längre än de följande och 40 mm. längre 

 än de yttersta pennorna; den hoplagda vingen öfverskjuter med 22 mm. 

 stjertspetsen. Näbben från pannan 20,5 mm., höjd vid pannan 7 mm., bredd 

 4,4 mm.; tarsen 31 mm., mellantån med klo 33 mm., klon 33 mm. 



Nakna delar i färskt tillstånd. Näbben svart. Iris brun, ögonlocks- 

 kanten svart. Tår och simhud samt tarsernas bakre sida laxröda *, deras 

 främre sida stötande något i blått; klorna svarta. 



Drägt. Hufvudet hvitt; framför och öfver 2 ögonen en halfkrets af 

 brunsvarta borst. Halsen, öfvergumpen och stjerten hvita med ingen eller 

 knapt märkbar rosenröd anstrykning, hvaremot en sådan är tydlig på kräf- 

 van, bröstet, buken och undergumpen. Omkring halsen går ett svartgrått 

 band, som baktill är tydligast, omkr. 3 — 5 mm. bredt, men på sidorna af- 

 smalnar och framtill nästan försvinner. Manteln askblå, småningom öfver- 

 gående emot den hvita halsryggen, mörkast på tertiära vingpennorna. 



Utaf handpennorna äro de tre första brungråa i utfanet, i hela spetsen 

 och på ett kilformigt band på infanet närmast spolen. På 4:de och 5:te 

 pennan bildar det brungråa blott en afsmalnande fläck vid utfanets bas när- 

 mast täckfjädrarna och ett tvärband innanför spetsen. Sjette pennan har 

 brungrå spets: den 7:de endast en fläck i hvardera fankanten innanför 

 spetsen 3 ; öfre delen af de inre, handpennorna är i utfanet blågrå. För öf- 



1 Saunders (Ibis 1875, p. 486) säger om de två yngre foglar som för- 

 varas i Mainz: »nails black; colour of legs and feet (evidently much faded) 

 yellowish clay». Murdoch fann fötterna vara terra-cotta röda. 



2 Af de af Saunders undersökta två yngre exemplaren, hade det ena 

 dylika hår rundt omkring ögat, det andra endast under detsamma. 



3 Exemplaren i Mainz hade den svarta teckningen fortsatt ännu på den 

 8:de pennan; först den 9:de var nästan hvit, och den 10:de helt hvit. 



Bd v. 23 



