VEGA-EXPEDITIONENS VETENSKAPLIGA ARBETEN. ^57 



klippan Janrauku; uppgiften torde emellertid berott på för- 

 vexling med någon annan art). 



Omedelbart efter Vega-expeditionen hade äfven Jeanette- 

 expeditionen tillfälle att iakttaga ismasens förekomst i denna 

 del af Ishafvet, nämligen vid Herald-ön den 4 september 1879 

 och derefter i medlet af juni och i juli 1880 samt under expe- 

 ditionens drift med isen ; i trakten af Bennet Island syntes den 

 åter den 29 juli 1881 och hade möjligen häckat der. 



Nelson påpekar, att fogeln icke blifvit iakttagen söder om 

 Berings sund. Då nu arten är fullt hemmastadd i Ishafvet 

 omedelbart ofvan Berings sund, vore det märkligt, om den aldrig 

 skulle anlända dit. I sjelfva verket omtalar Taczanowski 

 (Bull. Soc, Zool. Fr. 1883, sid. 341) en gammal fogel, som Dy- 

 bo wski hemsändt från Kamtschatka. Under sådana förhål- 

 landen synes oss Swinhoes uppgift (Ibis 1875, sid. 140) om 

 ett exemplar funnet den 20 okt. så långt söderut som i trakten 

 af Chee-foo, prov. Shantung i norra Kina, numera icke vara 

 så otrolig, som den år 1877 måste synas Dresser (B. of Eur.). 



Äfven på nordvestra Amerikas Ishafs-kust har fogeln se- 

 nare blifvit funnen, nämligen 1882 om sommaren och hösten 

 vid Point Barrow, ehuru sällsynt (Murdoch). Härmed är den 

 cirkumpolära kretsen fullständig, ty arten är, såsom bekant, 

 funnen i Amerikas högarktiska arkipelag bra nog långt vesterut, 

 vid Kap Parry, 70° n. br., 123 v. 1., till stort antal, och häckade 

 der enl. Richardsons uppgift; vid Polynia öarna, ll l li°, och 

 Kap Krabbé på östra sidan af Prince Patriks Land, 77° 25' 

 n. br. 116° v. 1., der M'Clintock den 20 juni 1853 upptäckte 

 dess bo och ägg (E. P. Wright, Ibis 1866, sid. 217); Assi- 

 stance Harbour, Barrow Strait, 74 V2 n. br., 94 1 / 4 ° v. 1. (enl. 

 Harting); i norra delen af Baffins Bay ganska allmän; vid 

 Smiths sund 6 ä 7 par tillsammans vid Payer Harbour söder 

 om Kap Sabine, 78° 42' n. br., ett par häckande vid Kap 

 Hayes, 79° 41', allmän vid Discovery Bay och sedd den 2 aug. 

 1876 nära Kap Union, vid Norman Lockeyer Island, och några 

 exemplar sedda den 1 september ännu vid Lincoln Bay, Pob- 

 sons Channel, 82° 6', enligt Feilden. Vid Grönlands vestkust 

 allmän, under svenska expeditionen 1883 dock funnen endast 

 en gång vid 74 V2 (Kolthoff). Vid ostkusten funnen något 

 öfver 74:de breddgraden (tyska exp.). Jan May en (Fischer). 



Om de af Vega-expeditionen erhållna ismåsarna antecknades, 

 att det ena exemplaret af n:r 169 hade ett på sina ställen 

 öfver 4 mm. tjockt hudfettlager; den omkring 86 cm. långa 



