358 



PALMEN, SIBUilSKA ISH AFSK UST ENS FOGELFAUNA. 



tarmen innehöll en fjäder och framtill en hvitgrön, sandig 

 massa, magsäcken derjämte en mängd hår (af säl?). 



De först erhållna ungfoglarna (n:r 85, 86) hafva pannan och kinderna 

 svarta, samt svarta fläckar vid spetsen af ving- och stjertpennorna, ilfvensom 

 på vingtäckarna, skulderfjädrarna och några öfre stjerttäckare. 



De gamla, helhvita foglarna (n:r 109) hade ögonlockskanterna pomerans- 

 röda; näbbspetsen gul, dess rygg och käkkanterna gröna, från öfverkäks- 

 roten till och med näsborrarna samt underkäksroten, och trakten omkring 

 underkäksvinkeln gråblåa. Fötter och klor svarta. (Nordqvist). 



F 



< 



zn 





a 



a> 







i-j 



CTQ 







a 



a 



O 



450 



337 



151 



484 



336 



157 



— 



315 



133 



— 



335 



135 



Näbbens 



längd från 



5 



höjd vid 



M: 2 





K 



H 



o 









SB 



a 



D 







a 



-~ 





a 



33 



47 



34 



50,5 



36 



47 



38 1 46 



34 40 



36 



42 | 



169, ad. Pitlekaj 



169, ef?, ad. » 



243, ad. » 



245, ad. » 



85, semi ad. Irgunnuk 



37 

 40,5 



38 

 37,5 

 35 

 36,5 



54 

 58 



50 

 53 



16,5 



18 



18 



17 



16 



16,4 



13 

 14 

 13,5 



14,5 

 12,5 



14 



12 

 12 

 12 

 12 

 10 

 11,4 



47. Larus (Rissa) tridactylus L. 



forma typica et pollicaris Stejn. (Kotzebui Bp). 



Tschuktsch. : kakyttack. 



Om synomymin se St ej neger: Results of orn. expl. (Bull U. S. Nat. Mus. 

 n:r 29, 1885 sid. 70—80). 



Om förekomsten och utbredningen af kryckjan har man 

 från Europas och Amerikas arktiska delar haft ganska till- 

 fredsställande uppgifter, men före 1878 känt så godt som ingen- 

 ting från hela Asien 1 . Såsom bekant finnes den i stor mängd 

 vid Island, Fär-öarna och Spetsbergen, och anträffades norr 

 derom af Parry ännu vid 82° 45'. Hon häckar i Finmarken 

 och längs Kola-halföns Ishafs-kust, är sällsynt om sommaren 

 vid Archangel (Henke), men allmän på Ncvaja Semlja, sär- 

 skildt vestkusten (v. Baer, Gillett, Heugl., Théel) ända 

 till nordligaste udden (Markham); nordostkusten vid Kap Mid- 

 dendorff (Kjellm.); Payer fann henne på Frans Josefs land. — 

 Från dessa häckningsställen flyttar fogeln längs sjelfva oceanens 

 kuster till vestra Europa (n. v. Afr.) och vestra Medelhafvet, 

 men går endast undantagsvis och fåtaligt inåt land eller öfver 



1 Dresser (B. of Eur.) uppgaf år 1878 från hela Asien endast: »in A sia 

 it is of rare occurrence». 



