VEGA -EXPEDITIONENS VETENSKAPLIGA A Ii BETEN. 



Larus leucopterus Faber. 



Anträffades ej af expeditionen. Arten tyckes hufvudsakligen förekomma 

 vid kusterna af Berings haf från Aleuterna längs kusten af Alaska till 

 Berings sund; enligt Ne 1 son är den inom Ishafvet funnen så väl på sibiriska 

 sidan, Kap Serdzekamen och i trakten af Herald-ön, som ock på amerikanska 

 sidan till Kap Lisburne och Is-kap (men ej vid Point Barrow). Det är väl 

 härifrån exemplar någon gång utsträcka färden vesterut ända till Lenas ut- 

 lopp, der Bunge skall hafva funnit arten vid 71°, vid bifloden Krestjach, 

 och till Taimurfloden, der v. 



49. Larus glaucescens Naum. 



Om synonymin se Stejneger, Results of Orn. Expl , s. 62. 



Bland expeditionens hemförda samlingar befann sig ett i hög 

 grad nedsotadt och förorenadt skinn af en mås, hvilket ren- 

 gjord t visade sig tillhöra en gammal Larus glaucescens Naum. 

 Tyvärr fans ingen anteckning om fyndorten, endast tecknet »?» 

 vidknutet. Då det emellertid icke är kändt, att expeditionens 

 personal skulle efter Vegas uppbrott från vinterstationen er- 

 hållit, än mindre konserverat någon mås, medan deremot ofta 

 nog L. argentatus var. Vegce erhölls vid vinterstationen, är det 

 möjligt eller hellre antagligt, att sagda exemplar ansetts till- 

 höra denna och erhållits under juni eller juli månad från 

 någon trakt nära Pitlekaj, eller åtminstone från norra kusten 

 af Tschuktsch-halfön. Exemplaret hade följande utseende: 



Vingen 420 mm., stjerten 200 mm., näbben från pannan 55 mm., från 

 mungipan 76 mm., från näsborrarna 24,5 mm., dess höjd vid basen 19 mm., 

 tarsen 60 mm., mellantån med klo 69 mm., dess klo 11 mm. — Manteln 

 mörkt askblå, mörkare än hos L. glaucus och ungefär lika mörk som hos 

 nästföljande mås. Vingpennorna icke svarta, utan lika mörkt askblåa; 1 — 3 

 äro gamla, de öfriga nya, nästan utvuxna; den yttersta pennan har ett 30 mm. 

 långt, skarpt begränsadt, snedt, hvitt tvärband, 10 mm. innanför den jemväl 

 gråa spetsen; andra pennan tyckes ej hafva spår af något dylikt, men den 

 tredje visar spår af hvit spets; den fjerde och följande hafva hvit spetsfläck, 

 •den fjerde med ett derinnanför gående, mörkgrått tvärband, hvarefter följer 

 hvitt, öfvergående uti pennans öfriga mörkt måsgråa färg; äfven den femte 

 pennan har spår af dylikt hvitt, de öfriga åter blott en bredare, mindre väl 

 afsatt spetsfläck. 



Arten förekommer och häckar talrikt på Aleuterna och 

 Bering-ön, men är funnen äfven norrut vid Port Clarence (H. 

 Be an). Söderut flyttar hon ända till Japan, Hakodadi (Bl ak. 

 <fe Pryer, Swinh., Saund.), samt finnes längs Amerikas kust 

 vid Kadjak och Sitka samt går ända ned till Kalifornien. 

 na v. 24 



