372 PALMEN, SIBIRISKA ISHAFSKUST ENS FOG ELF AU NA. 



L. argentatus, men dock ej skiffergrå utan mörkt askgråblå; 

 manteln är temligen skarpt afgränsad emot halsen. 



Utaf handpennorna äro de två första nästan lika långa; 

 vanligen är dock den första obetydligt längre, t. ex. hos exem- 

 plaren E, n:r 306, 313 och 3G3, medan åter A antecknades 

 hafva den andra pennan obetydligt längre. Vingspetsen öfver- 

 sköt stjertspetsen hos A med 45 mm. Handpennorna hade 

 följande teckningar: 



De sex yttre handpennornas spolar nästan svarta, vid basen b vita; 

 fanet tecknadt med svart sålunda, att hos alla en del af infanet och sjelfva 

 spetsen är hvit. Det nära spetsen hos flera måsarter vanliga tvärbandet 

 (the mirror, Saunders) finnes hos äfven denna på de två första pennorna, 

 men varierar hos de skilda exemplaren på följande sätt: 



Första handpennan hos det exemplar (F), som har den svarta färgen 

 mest utbredd (och antagligen är yngst), bär utom den hvita spetsfläcken 

 endast en afrundad, hvit fläck på infanet. Hos n:r 3G3 ligger innanför spets- 

 fläcken ett 10 mm. bredt, svart tvärband och innanför detta 30 mm. hvitt 

 öfver hela bredden; spolen är här utåt svart, inåt hvit. Hos de fleste 

 (A, C, D) ligger emellan den 5,5 mm. långa, hvita spetsfläcken och det hvita 

 tvärbandet ett svart, bildadt af tre fläckar, medan detta hos n:r 313 in- 

 skränkes till endast infanet och hos E till spolen och utfanet. Hos n:r 306, 

 som har minst svart, sammanflyter spetsfläcken med det hvita tvärbandet, 

 hvarigenom det svarta tvärbandet alldeles undantränges, så när som på en 

 strimma längs den hvita spolen; detta är troligen en äldre fogel. 



Andra handpennan har förutom den hvita spetsen blott en hvit fläck 

 på infanet; endast hos n:r 306 är detta hvita så utbredt, att det bildar ett 

 15 — 20 mm. bredt tvärband öfver hela pennan, innanför ett 15 mm. bredt, 

 svart tvärband. 



Vid roten bär första handpennan uppå infanet ett gråhvitt, mot spetsen 

 afsmalnande och hvitnande längsband (the wedge, Saunders), som sträcker 

 sig med sned gräns till 60 — 95 mm. från pennspetsen. På de följande pennorna 

 utbreder sig detta ljusa längsband också öfver spolen och på utfanet från 

 roten, så att sjette pennan har qvar af det svarta blott ett tvärband vid 

 spetsen. — De inre vingpennorna, som hafva mantelns färg, äro i spetsen 

 bredt hvita. 



Den hemförda yngre fogel n (H, n:r 308) antecknades 

 vara sannolikt en hona, men måtten ant}^da snarare en hane; 

 den var antagligen i andra eller tredje året och hade följande 

 utseende: 



Näbben (hos uppstoppade exemplaret) hornfärgad, i yttersta spetsei 

 ljus; i färskt tillstånd torde näbbens basala hälft, särdeles längs ryggen, 

 kanterna, mungiporna och underkäkens undre rand, varit ljusare, liffärgac 

 eller gulaktig. 



Drägten (synes knapt skilja sig från motsvarande af L. argentatus): 

 Hvit, öfverallt småfläckig af gulaktigt gråbrunt, föga märkbart på hufvudet, 

 halsen, undergumpen och stjertens täckare, tydligast deremot på ryggen ocl 

 vingtäckarna, Vingpennorna jemförelsevis långa (öfverskjutande hos kon- 

 serverade fogeln stjertspetsen med 65 mm.). Handpennorna och deras ston 



