374 PALMEN, SIBIRISKA I SH AF8KU ST EN 8 FOGELFAUNA. 



N:r 464 A. Olivgråa; c med många bruna snörklar och 

 streck. 



N:r 464 B. Grågrön, med de vanliga fläckarna. 



N:r 465; a har mörkare olivgrå, b ljust gröngrå botten . 



Uti den utställning af Vega-expeditionens hemförda sam- 

 lingar, hvilken föranstaltades i Stockholm omedelbart efter 

 hemkomsten år 1880, bar denna mås provisoriskt namnet Larvs 

 cachinnans Pall. Men undersökningen år 1881 (med ledning af 

 de of van meddelade anteckningarna om färgen hos färska fog- 

 larnas fötter) utvisade, att fogeln icke hör till någondera af de 

 två former, hvilka man velat tillskrifva detta Pallas' namn. 



Medan den nordeuropeiska L. argentatus har ljusare mantel, 

 men ungefär dylika fötter som Vegas fogel, är förhållandet 

 snarare omvändt vid jemförelse med den silfvermås, som finnes 

 vid Medelhafvet och i södra Ryssland, L. lencophceus Licht. 

 (Michahellesi Bruch; ■»cachinnans Pall.» enl. Saunders, Gig- 

 lioli m. fl.). Denna har nämligen gula fötter l och dess mantel 

 är något mörkare än hos den nordeuropeiska formen — dock 

 icke mer, än att Vegas mås alldeles tydligt afsticker såsom 

 ännu mörkare. 



Deremot är den nordryska L. affinis R e i n h. — (Saunders, 

 Finsch, Dresser; = »cachinnans Pall.» enl. Me ve s, för hvil- 

 ken tolkning äfven Finsch vore böjd) — lika tydligt mörkare 

 än Vegas fogel, enligt exemplar från Dvina (Meves; Riksm. i 

 Stockholm), vestra Sibirien (Rm. i Stockholm; S:t P:burgs mus.) 

 och floden Ural (vinterdrägt; Karelin, S:t P:burgs mus.). Dess 

 färg är dessutom mera skiffergrå 2 , sträf vande åt färgen hos Lams 



1 Fötterna hos gamla L. leucophceus äro »bright gamboge-yellow», (Dres- 

 ser), »yellow» (Saunders), »bright yellow» (Giglioli). Sistnämnda för- 

 fattare tillägger (Ibis 1881, sid. 219): »The young have ahvays flesh-coloured 

 legs, and cannot possibly, I believe, be distinguished from tlie young of L. 

 argentatus». — Saunders (Ibis 1883, sid. 349) anser Vegas fogel vara den- 

 samma som Medelhafvets L. cachinnans Pall., Saund. (leucophceus Licht.); 

 olikheten i fötternas färg vore då att förklara enligt Saunders' redan år 

 1878 (Proc. Zool. Soc, sid. 171) uttalade hypotes: »I may observe that I 

 think it quite possible that in individuals from more northern localities the 

 feet may not be so distinctly yellow as in examples breeding in the Medi- 

 terranean, believing, as I do, that certain atmospheric conditions exercise a 

 considerable effect upon coloration». Hvilka orsaker än må hafva framkallat 

 afvikelsen, måste den dock uppmärksammas i bredd med andra liknande. 



2 Finsch (West-Sib., sid. 268) beskrifver L. affinis såsom »dunkel- 

 schieferblaugrau, etwas dunkler als bei L. californianus, aber nicht so 

 dunkel als bei L. fuscus und marinus», och framhåller (sid. 272), att fogeln 

 icke är identisk med den »hellruckige leucophceus*, såsom Dresser anser. 



