380 



1'ALMEX, SIBIIIISKA I S II A FS K U STEXS FOG ELFAUXA. 



Fötterna äro köttfärgade hos alla utom hos L. leueophceus, 

 affinis och fuscus, hvilka hafva dem gula. 



Till sin utbredning och lokala förekomst är L. affinis en 

 kontinental flodfogel; alla andra äro företrädesvis saltvattens- 

 foglar, nämligen var. Vegce, som håller sig till tundrorna 

 och kalla hafvens kuster; till mera tempererade haf hålla sig, 

 L. argentatus verus och marinus, begge atlantiska foglar, äfven- 

 som L. occidentalis och schistisagus, begge pacifiska arter; L. 

 leucophceus är en sydlig innanhafs- och steppsjöfogel. 



51. Lestris crepidatus (Banks). 



L. parasitica (Linn.) partim, Nilss.; L. cepphus Briinn. 1 

 Tschuktsch. : uadV ukangodlin (Lestris). 



Vanliga labben eller tjufjon finnes såsom bekant mot 

 norden ända vid Jan Mayen, på Spetsbergen, i Finmarken, 

 omkring Kola-halfön, vid Archangel, på tundrorna å Kanin- 

 halfön och vid Petschoras nedre lopp; likaså på Novaja Semlja 

 och Frans Josefs land. Mindre talrikt synes arten finnas i 

 nordvestra delen af Kariska hafvet (Kjellm.), på tundrorna 

 vid mynningen af Ob och Jenisej (Théel) samt vid Boganida 



1 Rörande artnamnen för tvänne af Lestris-artema må anmärkas följande: 

 Namnet -»Lestris parasitica (Linn.)» är från början ett kollektivnamn; 

 Linné gjorde nämligen ännu ingen skilnad emellan spetsstjertade labben 

 och fjäll-labben. Om också hans diagnos (S. N. 1758, Fn. sv. 1761: »rectri- 

 cibus duabus intermediis longissimis») passar bättre på den senare, så an- 

 gifva åter förekomstorterna och öfriga omständigheter tydligen begge två, 

 eller åtminstone den förra. Nilsson stod tidigare (Orn. sv. 1821, Sk. fn. 1824) 

 på samma ståndpunkt, och tyckes (1835) ansett fjäll-labben vara en »mycket 

 gammal» fogel; men år 1858 afskilde han den senare arten under namn af 

 L. Buffonii Boie (longicaudatus Briss.), bibehållande kollektivnamnet för 

 den förra. På senare tid har man allmänt nog i Europa, med anledning af 

 ordalydelsen i Linnés originaldiagnos, begynt tvärt om kalla fjäll-labben 

 L. parasitica (Linn.), och den andra L. cepphus (Briinn.). Men andra 

 (t. ex. Stejneger) bibehålla namnet -»L. parasitica (Linn.)» för den sist- 

 nämnda, må hända emedan denna ursprungligen varit allmännare känd 

 och derför väl i främsta rummet af Linné åsyftats. Namnet är sålunda 

 numera åter hvad det i begynnelsen varit, ett kollektivnamn; det synes oss 

 derför alldeles icke kunna begagnas, om öfverhufvud »the use of a name 

 is to distinguish the object to which it is applied» (Ibis 1883, sid. 117). — 

 Namnet Lestris cepphus (Briinn., 1764) är visserligen ursprungligen exact 

 för spetsstjertade labben; men det leder lätt till osäkerhet, då ju -»L. cepphus» 

 (Steph., 1826; Gray, 1849) begagnats äfven för fjäll-labben. — För att undgå 

 förvexlingar rörande så allmänt kända och omtalade foglar, vilja vi alldeles 

 undvika begge namnen och föredraga de yngre, men äfvenledes allmänt be- 

 gagnade och otvätydiga namnen: Lestris crepidatus (Banks. 1773) och L~ 

 longicaudus (Vieill. 1819). 



