VEG A-EXPEDITIONENS V ET EN S K A P IT G A ARBETEN. 



89 



(77° 31') iakttog kapten Jo lian nes en den 28 aug. — 3 sept. 

 1878 »skaror af tejstar». Af ven Vega-expeditionen iakttog (se 

 nedan) tejstar längs sibiriska nordkusten. — Att alla dessa 

 tillhört formen U. Mandtii är antagligt så väl på grund af 

 den erfarenhet man haft från Novaja Semlja, som ock enär 

 det enda exemplar, som Vega-expeditionen erhöll och hem- 

 förde från tschuktsch-kusten, är af denna form. 



Vid Dicksons hamn (73V-2 ) utanför mynningen af Jenisej 

 sågos några få exemplar den 8 — 9 augusti 1878. Öster om 

 Taimur-landet hade på Preobraschenie-ön (74° 44') en och annan 

 tejst bosatt sig på alkfjället vid öns nordvestra sida. Några få 

 stycken iakttogos jemväl den 25 augusti på förmiddagen strax 

 norr om Stolbowoj-ön (74° 4' n. br., 136° o. 1. Gr.) och den 31 

 augusti vid Ljachows ö, den sydligaste af Nysibiriska ögruppen. 

 Ehuru fogeln sedermera ej visade sig, meddelade dock tschuk- 

 tscher från Jinretlen redan tidigt, att »tsöadlin» håller sig hela 

 vintern uti öppningar utanför kusten, och beskrefvo tejstar i 

 vinterdrägt. 



Följande vår tidigt nog, den 19 maj 1879, hemtades också 

 ett exemplar (n:r 191, $, skel.) af tschuktscher, som kommo 

 vesterifrån, från Koljutschin; det omtalas i »Vegas färd» (II, 

 sid. 51) under namn af U. grylle och hör närmare bestämdt, 

 efter den på skelettets vingar qvarsittande fjäderklädnaden, 

 till var. Mandtii. En tillförlitlig tschuktsch meddelade i 

 slutet af månaden, att fogeln sommartid häckar på Jinretlen- 

 bergudden; något exemplar erhölls dock icke senare från 

 vinterstationen, ehuru en man af besättningen (Hougan) den 

 11 juli uppgaf sig sett »vanliga tejstar» uti den öppna rännan 

 i isen (se äfven U. colnmba). 



Det från Koljutschin erhållna exemplaret antecknades hafva 

 i färskt tillstånd följande utseende: 



Näbben och klorna svarta, de senare vid basen hornbruna; fötterna 

 röda. Öfre vingtäckarna hvita nästan ända till roten, bildande en enda stor 

 hvit fläck på vingen; alla vingens undre täckare helt och hållet rent hvita : 

 hela vingens utkant mellan täckarna ofvan och under är dock svart. Ving- 

 pennornas infan äro rent hvita från basen ända öfver hälften af vingens 

 längd från leden. Längd 833 mm., vingen 164 mm., stjerten 67 mm., näbben 

 från pannan 30 mm., från mungiporna 48 mm., dess höjd vid näsborrarna 

 8 mm., bredd 6 mm., tarsen 28 mm., mellantån med klo 47 mm. — Från 

 exemplaret tillvaratogos ektoparasiter (n:r 174) och intestinalmaskar (n:r 175). 

 Det ägde i äggstocken 40—50 äggämnen, af hvilka de största voro 2—2,5 mm. 

 i diameter; magsäcken innehöll endast en sten af 6—7 mm. diam., tarmen 

 digererade ämnen och skalfragment, troligen af krustaceer. (Nordqvist). 



