390 



PALMES, SIBIRISKA IS II A F S K U ST E N S FOGELFAUNA. 



Åtskilliga författare anföra » Uria grylle» från trakterna af 

 Berings sund samt närliggande sydliga och nordliga kuster. 

 Likasom Dresser äro vi böjda för att tro dessa uppgifter 

 gälla till större delen var. Mandtii (till någon del U. columba). 

 Här må följande citat antecknas. 



1) Kittlitz (Denkw., I, sid. 273, 291) fann »U. grylle» vara 

 allmän och häcka på Unalaska och vid Petropaulski (II, sid. 

 211, 224) på Kamtschatka, och säger sig ej funnit någon af- 

 vikelse från europeiska exemplar. Men då Dall på det förra 

 stället samt Dybowski på den senare kusten och Bering-ön 

 funnit endast U. columba, är det antagligt, att Kittlitz' fogel 

 äfven tillhört denna förra (eller möjligen U. Mandtii). 



2) Schlegel (Mus. Pays-Bas, Urinatores, 1867, sid. 18) om- 

 talar ett exemplar af » U. columba» från Kamtschatka i Leydens 

 museum, hvilket exemplar han icke kunde skilja från euro- 

 peiska U. grylle. Finsch antager (Zw. d. Nord-polarf., sid. 225) 

 på grund häraf en förvexling af lokaluppgift hafva ägt rum, 

 enär alla exemplar från Kamtschatka och Berings haf skulle 

 tillhöra den tydligen afvikande U. columba. Skalle emellertid 

 ingen förvexling skett, antyder Vega-expeditionens fynd af 

 formen Mandtii (som till det yttre alldeles liknar U. grylle), 

 att Schlegels fogel möjligen kunnat vara en U. Mandtii. 

 Äfven Brand t (Ergänz., Mel. biol., VII, 1869, sid. 207) förenar 

 nämligen U. Mandtii under grylle; och må hända har just han 

 lemnat Schlegel exemplaret. 1 



3) Cassin (Baird, B. of N. Am., sid. 912 samt Pr. Ac. 

 Phil. 1862, sid. 323) omtalar ett exemplar, U. grylle från Herald- 

 ön, augusti 1855, Stimpson, hemfördt af Rodgers; sannolikt 

 formen Mandtii. 



4) Whitely (Ibis 1867, sid. 210) försäkrar .ett af honom 

 vid Hakodadi erhållet exemplar hafva liknat den europeiska 

 TI. grylle; Newton tror detta varit en U. columba, Bl ak. och 

 Pryer t. o. m. en U. carbo. Möjligen hade Whitely dock i 

 någon mån rätt, enär fogeln möjligen varit ett exemplar af 

 formen Mandtii, hvilket flyttat ovanligt långt söderut. 



5) Jeannette-expeditionen fann (enligt N el son) U. grylle 

 under fartygets drift i isen vid Herald-ön och Wrangels 

 land, och i stort antal häckande på Bennetts ö, samt iakttog 

 fogeln vid 76° n. br., 161° o. 1; äfvenledes, åtminstone delvis, 

 Mandtii. 



1 Jag har efteråt haft tillfälle att granska sju exemplar från Berings 

 haf uti S:t Petersburgs museum: alla hörde till V. columba, ehuru tre sedan 

 äldre tid varit antecknade som » U. grylle». 



