VEG A-EXPEDITIONENS VETENSKAPLIGA ARBETEN. 



401 



stränder; eskimåerna i trakten kallade fogeln i-jäjjak. Äfven 

 vid Bering-ön skötos tre stycken (n:r 557 — 559) den 15 augusti. 



Om de färska foglarna från Port Clarence antecknades: 



Näbbens basala del svafvelgul, yttre delen och fläcken kring mun- 

 giporna, en smal kant längs undernäbbens bas, ögonlockskanterna och föt- 

 terna pomerans-färgade. Klorna brunaktigt svarta, vid basen gråhvita. Hud- 

 flikarna ofvan och under ögat svarta. — Stjertpennorna 14. Pannan och 

 hjessan mörkt brunaktigt grå, öfvergående baktill i öfre kroppsdelarnas och 

 vingarnes svarta färg. Hufvudets sidor hvita, med ett grått streck, som går 

 från undre ögonflikens bakre spets uti en båge bakåt och uppåt; under 

 hvardera mungipan en grå fläck, som på hakan närmast näbben öfvergår 

 till mörkgrått och på strupen till kolsvart, skarpt afgränsadt emot det hvita 

 på kinderna och på bröstet; underlifvet hvitt. (Nord q vi st). 



Exemplaren hade följande mått i mm. : 



Port Clarence 



» » 



» » , 



» » n:r 505 



» 507 



Bering-ön, n:r 557.... 











Näbben 







ra 



Sä 



p=: 



< 







fc-l 



B 

 CH5 



< 



a 



o 

 



f 



et- 



TO 



B 



b 



< 



gs 



K* 



ra 



B 



t=? 



CD 



B 



C 

 i-t 

 TO 

 Pi 

 & 



B* 



o: 



8? — 



•ssf 



ra oj & 



? B H 



ra 500 



&a 



H M 



ra 



i-i 

 ca 



ra 



B 



B 



B 

 ca 

 & 



t»r 

 



373 



200 



72 



49 



6 



49 



31 



30 



59 



— 



190 



73 



46 



5 



43 



23 



30 



54 



— 



190 



85 



45 



5 



42 



30 



30 



52 



— 



195 



73 



48 



5 



48 



30 



30 



52 



— 



195 



79 



46 



6 



44 



32 



29 



54 



— 



192 



76 



45 



6 



42 



30 



30 



52 



Bering-hafvets lunnefogel, som derstädes ersätter den nord- 

 atlantiska arten 1 , anträffades äfven af Nelson inom Ishafvet, 

 nämligen ett exemplar vid Herald-ön och några få vid Serdze- 

 kamen och Ostkap. Redan Cassin anför den från Berings- 

 sund (Cat, 1862, sid. 324); fogeln är derjemte funnen vid Plover 

 Bay (Dall & Bann.), Kamtschatka (Kittl., Finsch, Dyb., 

 Nelson), Bering- och Koppar-ön (Dyb., Stejn.), Kurilerna 

 (Finsch, Seeb.) och södra kusten af Ochotska hafvet (v. 

 Midd.). — På amerikanska sidan är arten anträffad af Nel- 

 son inom Ishafvet vid Kap Thompson och Lisburne, Puffin 



1 Uti sin »Catalog» öfver Barrows arktiska foglar, lemnade åt museet 

 i Oxford (Pr. Z. Soc. 1871, sid. 110—123) omtalar Harting en »Mormon gla- 

 cialis» från Berings sund, » differ ing from M. corniculatus in having the throat 

 white». Om detta är rätt, så måste exemplaret varit vilsekommet dit, an- 

 tagligen från nordöstra delarna af arktiska Amerika. 



Bd v. 26 



