414 



PALMEN, SIBIRISKA I S 11 A F S K U ST E X S FOG ELF A I X A. 



(Äfven vid Port Clarence såg expeditionen den 24 juli 

 mindre flockar af skarfvar under en färd till Imauruk-åns 

 mynning, äfvensom den 26 juli vid vikens söndersplittrade 

 klippstrand. Dock fäldes intet exemplar. Enligt Ridgway 

 och St ej neger är arten vid Alaska representerad genom en 

 särskild form robustus Rdgw.) 



66. Phalacrocorax urile (Gm el.) Stejn. (bicristatus Pall.). 

 (Se St ej neger, Results of Orn. Expl., s. 181—187.) 



Under expeditionens vistelse vid Bering-ön iakttogos skarfvar hålla till 

 på klipporna i fjär-området; tvänne exemplar (n.r 552, 553, skinn) skötos 

 den 16 augusti af löjtnant P al änder. Dessa hade följande utseende: 



N:r 552. Omkring mungiporna, underkäkens bas och på underkäks- 

 vinkeln är den nakna huden blågrå. och närmast fjädrarna kantad med ett 

 gulrödt, knottrigt band; den nakna huden omkring öfverkäkens bas och 

 ögonen är gulröd; underkäken på midten gråbrun; för öfrigt är näbben 

 svart. Fötter och klor svarta. — Halsen blåsvart skiftande; armpennorna, 

 vingtäckarna och skulderfjädrarna hafva violett metallglans; handpennorna 

 äro brunsvarta nästan utan metallglans. Stjerten svart. Fjädrarna på huf- 

 vudet äro mest 12 — 15 mm. långa, utom på hjessan, der de bilda en tofs af 

 32 mm., och i nacken en af 40 mm. längd. 



N:r 553 (yngre fogel) har spår af metallglans på hufvud och hals; hela 

 drägten brunsvart; fjädertofsarna icke utvecklade. Öfvernäbben svart utom 

 vid basen, der den är blågrå; undernäbben i spetsen svart, för öfrigt blågrå 

 och blågul. Bakom mungiporna löper gränsen för fjäderbeklädnaden tem- 

 ligen tvärt nedåt, utan att bilda någon framåtriktad snibb. (Nordqvist.) 





BK 



<1 



a 



Näbbens 



CO 



ro' 



i-a 



k! 





u 



p 



pr 



längd från 





höjd 







o 







TO 



crq 

 ro 



•o 



B 



< 



& 



a o" 



3- 



te 



ro 





a 



p» 







B 



b 



3 



a 

 öq 



c 



p 



2. o 



a 



D 



3 



3° 



B 



N:r 552, ad 







e 



V 



ro 

 B 



ro 

 B 



a g 













740 



280 



48 



66 



13 



14 



10 



(155+) 



50 



100 



80 



35 



» 553, jun 



784 



280 



54.5 



76 



12 



13 



9 



200 



54 



102 



79 



30 



Arten torde ännu icke vara funnen inom Ishafvet, men är allmän vid 

 kusterna af Berings haf från Pribylow-öarna till Aleuterna, finnes på ameri- 

 kanska sidan, på Kadjak (Da 11) och Sitka (Kittl.) samt på asiatiska sidan 

 uppå Bering-ön vid Arijkamen och på Koppar-ön (St ej neger); må hända 

 går den på begge sidorna ännu något sydligare. 



67. Fulmarus glacialis L. (var. indeterm). 



Hafhästar sågos icke under vistelsen vid eller färden längs 

 norra tschuktsch-kusten, men väl under öfverfärden från Port 



