VEG A-EXPEDITION ENS VETENSKAPLIGA ARBETEN, 



427 



middagstiden den 2 september något nordvest om Björn-öarna. 

 Vid en den 9 september besökt tschuktsch-by mellan Kap 

 Jakan och Nordkap sågs åter sannolikt denna gåsart. — Dessa 

 iakttagelser antecknades väl för »prutgåsen», och då exemplar 

 ej erhöllos, har formen ej kunnat säkrare bestämmas. Men då 

 man numera allmänt anser sig öfvertygad derom, att vid nord- 

 östra Sibiriens Ishafs-kust det är varieteten Anser nigricans som 

 representerar prutgåsen *), så lider det väl intet tvifvel, att an- 

 teckningarna hänföra sig till denna. 



Ar 1879 iakttogs fogeln första gången den 15 juni af löjt- 

 nant Brusewitz vid Pitlekaj, men de två sedda exemplaren 

 erhöllos icke. Från samma ort hemtades den 28 juni tvänne 

 kullar ägg (n:r 382, 383), som konservator W. Meves anser 

 höra till denna art. Först den 1 juli erhölls ett exemplar, en 

 hane (n:r 402, skinn), från Najtschkaj vid kusten, hvarigenom 

 formen nigricans med visshet blef ådagalagd. Samma dag (n:r 

 466) och dagen derpå (n:r 444 och 457) erhöllos ytterligare 

 kullar från Pitlekaj, och den 3 juli en hona (n:r 442, skel.), 

 hemtad af en ren-tschuktsch, som kom inifrån landet. Ytter- 

 ligare den 8 juli en kull ägg från Pitlekaj, och någon dag i 

 juli sköts ännu ett exemplar (n:r 478, skel). Den 17 juli, dagen 

 före Vegas befrielse, sågs under en färd efter mammut-ben 

 en flock flyga förbi. Senare iakttogs fogeln ej mera. (Märkligt 

 nog fann icke Nelson arten vid tschuktsch-kusten ej heller 

 vid Wr ängels land). 



Vegas exemplar n:r 402 öfverensstämmer till drägten med 

 exemplar i Riksmuseet i Stockholm från Amerikas norra kust (n:r 

 14982) och med Helsingfors musei exemplar från Sitka; alla tre 

 hafva bröstet och underlifvet vida mörkare än hos den euro- 

 peiska. B. brenta, och öfvergående i halsens svarta färg; dock 

 är gränsen något tydligare hos de amerikanska exemplaren än 

 hos det antagligen något yngre tschuktschiska, hos hvilket det 

 bruna går högre upp på midten af bröstet. Alla tre exemplaren 

 hafva ryggen mörkbrun och öfvergumpen svartbrun, medan 

 den europeiska har den förra gråbrun, den senare brungrå. 

 Invid näbben finnes hos B. nigricans något gulbruna småfjädrar, 

 icke rent svarta. Slutligen synes B. nigricans hafva näbben 

 mera jemnbred från näsborrarnas bakre rand till nageln, medan 

 den hos B. brenta afsmalnar något framåt. 



1 Vi tvifla ej, att B un ges >>B. torqvata» från Lenas delta hör till formen 

 ugricans. 



