VEG A-EXPEDITIONENS VETENSKAPLIGA ARBETEN. 



437 



liga norska fjällen, fåtaligt ända till 60° (C olle 1 1); finska lapp- 

 markens fjälltrakter (v. Wright och Plmn); Kola-halföns kust 

 (v. Midd.); Archangel (Seeb.), Mesen (Bystrow), Petschoras 

 nedra lopp allmän (H. Br. och Seeb.); Novaja Semlja ytterst 

 allmän vid Matotschkin och Kostin Schar, Nechvatovas mynning, 

 Skodde Bay, n. och s. Gåskap, Jugor Schar m. fl. st. samt Wai- 

 gatsch (v. Baer, Gillett, Heuglin, Théel, Markh., Wilcz.). 

 Kara-hafvet ett exemplar af Dijmphna-expeditionen (Lyttk.); 

 vid Kap Golovin på Jalmal-halföns nordkust samt på nordvest- 

 kusten (72° 18' lat., 68° 42' long.; Kjell man). Obs mynning 

 ofvanför Jamburri (66° 48') och på närliggande tundror (Fin sch); 

 vid Jenisejs nedra lopp och på dess öar, Dudinskoje (69° 25'; 

 Théel) samt vidliggande tundror (Seeb.); samma flods myn- 

 ning och Taimur-ön (76° 15'; Vega-exp.); Taimur floden (74°) 

 och Boganida (70°; v. Midd.); Lenas utlopp (B un ge). Fadde- 

 jews ö af Nya Sibirien (Jeannette-exp.); tschuktsch-kusten 

 vid Irkaipij, Tschuktsch-halföns norra kust och S:t Lawrence- 

 viken (Vega-exp. och Nelson). 



Nya verlden: Ostliga Aleuterna och Alaska-halföns alla 

 kuster från Berings sund, ytterst allmän (Dall, Nelson); Point 

 Barrow (Murdoch), Parry Island (75 — 77°) och öarna vester 

 om Da vis Strait (enligt Newton); Port Kennedy, Bellot Strait 

 (72° 11'; Walker); Cumberland (Kumlien); Smiths Sound, 

 Floeberg Beach (82° 27'), Kap Union (82V.5 ) och norra kusten af 

 Grinnells land (Feilden); Grönlands hela vestkust (Holböll, 

 Newton, Kolthoff); på ostkusten sällsynt vid Kap Borlase 

 Warren och i närheten af Clavering-ön (74° 16'; 2:dra tyska 

 polar-exp.). 



Sina flyttningar verkställer arten från dessa trakter hufvud- 

 sakligen längs kontinentens kuster; hon kommer sålunda till 

 vintern genom Hvita hafvet till Östersjön samt längs norska 

 kusten ända till Nordsjö-kusterna; likaså till Canada och när- 

 mast sydligare kuststräcka. Ostsibiriens och NV.-Amerikas 

 exemplar passera trakterna af Berings sund ned till Kam- 

 tschatka och Kurilerna, samt anträffas vid midvintern talrikt 

 ännu vid Hakodadi (Swinh.), ja en gång ett exemplar ännu 

 vid Peiho i Kina (Swinhoe); arten går på Amerikas vestkust 

 till motsvarande breddgrader. 



Endast undantagsvis flyttar alfogeln längs floderna inåt 

 kontinenten-, t. ex. till det inre af Frankrike och Tyskland, 

 till Astrakhan och Kaspiska hafvet, Baikal (talrikt nog) och 

 de stora sjöarna i norra Amerika. 



