444 PALMEN, SIBIhlSKA I S H A F S K V ST E X S FOQELFAOIfÅ. 



79. Somateria v-nigrum Gray. 



Tschuktsch.: ef 1 kiqmken, $ emngi. 



Afven denna arts gräns vesterut längs ostsibiriska Ishafs- 

 kusten är ännu osäker. Då Nelson så ostligt som vid Kap 

 Vankarema (något vester om Koljutschin-viken) fann sjöfogel- 

 skaror af tusental, bestående till blott en tjugondedel af Sött*. 

 v-nigrum ocb för resten till hälften af praktejdrar, andra hälften 

 af Stellers and, så synes det troligt, att paciriska ejdern upphör 

 redan någonstädes vid tschuktsch-kusten öster om Tsehaun- 

 viken, kanske i trakten af Kap Jakan. 



Det lider derför intet tvifvel, att en god del af de svärmar, 

 som expeditionen (se ofvan) iakttog vid Tschuktsch-halföns 

 norra kust, bestod af paciflska ejdrar, och att denna art om 

 hösten 1878 dröjde qvar ganska länge. Efter det Vega den 28 

 september frusit inne vid Pitlekaj, skötos tvänne ejdrar den 9 

 oktober; och ännu den 23 oktober, sedan från Vega ej synts 

 öppet vatten på öfver en veckas tid, kom en ejderhona flygande 

 och sökte slå ned i den vid fartyget öppnade brandvaken, men 

 skrämdes härifrån af personer på däck, hvarefter den satte sig 

 ned på isen och sköts. Visserligen blef intetdera af dessa 

 exemplar tillvarataget, emedan de ansågos för vanliga ejdrar; 

 hade de varit praktejdrar, så hade olikheten väl fallit i ögonen. 



Säkrare iakttogs fogeln om våren 1879. De flockar af ejdrar, 

 som iakttogos under maj månads tidigare del, torde ännu ej 

 innehållit denna art, emedan den öfverhufvud anländer något 

 senare än praktejdern (enligt Murdochs iakttagelse vid Point 

 Barrow). Men under senare hälften af maj månad, särskildt 

 bland de större svärmar, som iakttogos i vattenrännan den 31 

 maj, förekom arten utan något tvifvel, ty redan den 23 maj 

 blefvo tvänne hanar skjutna vid Mami och tillvaratagna (n:r 

 232, skelett), hvarigenom arten konstaterades. Från början af 

 juni sågos svärmar ofta, och denna art qvarstannade, när 

 praktejdern fortsatte färden och snart försvann. Efterhand 

 fördelade de sig parvis och anträffades sålunda för det mesta 

 omkring den 22 juni vid lagunerna, der de sedermera häckade. 



Agg uppgåfvos hafva anträffats vid Pidlin, der marken var 

 barare, redan den 27 juni, men vid Pitlekaj fans först den 30 

 juni ett ägg (n:r 398); vid boet invid lagunens bräckta vatten 1 

 sköts hanen (n:r 489), men honan blott sårades. Den 1 juli 

 erhölls åter en hane (n:r 403) och en kull af fyra ägg (n:r 404) 



1 Jemför v. Midd., Sib. R., IV, 2, sid. 965, not. 1. 



