VEGA-EXPEDITIONENS VETENSKAPLIGA ARBETEN. 465 



låga hafsstränderna och vid strandpussarna vid Vegas 

 vinterqvarter, voro JEgialitis hiaticula och Tringa Temrnincläi, 

 och båda anträffades visserligen några gånger, men öfverhufvud 

 i obetydligt antal. Ur smärre vattensamlingar vid sjelfva hafs- 

 stranden hemtade en tid tärnorna (Sterna) en del kräftdjur 

 (Idothea, Gammanis, Onesimus m. m.). Likaså erbjöd sjelfva den 

 magra strandvallen tidigare på våren en tillflyktsort åt de 

 då anländande första landflyttfoglarna, snösparfven (Plectr. niv.) 

 och lappsparfven (Centr. lapp.) samt stensqvättan (SaxicolaJ 

 och Tringa alpina, emedan der anträffades de tidigaste blottade 

 fläckarne på lägre belägna ställen; Elymus och andra växter 

 samt de första insekterna lockade dem dit. Men så snart 

 vidsträcktare bar mark erbjöds, fick den torftiga vallen stå 

 jemförelsevis öde. 



För kolonivis vid hafvet häckande foglar erbjöd, såsom 

 redan är nämndt, Vegas vinterqvarter alldeles icke eller föga 

 lämpliga förekomstställen. Jinretlen-klippudden skulle varit 

 den kanske lämpligaste, men här uppträdde veterligen endast 

 några par korpar, som häckade mycket tidigt, den 31 maj, först 

 af alla foglar. Kanske var tschuktschernas uppgift riktig, att 

 äfven tejstar (U. grylle var. Mandtii) häckade derstädes. Såsom 

 en tillstymmelse till ett fogelberg kunde möjligtvis anföras 

 klippan Janrauku 1 strax invid ön Idlidlja, der några par måsar 

 (L. glaucus) häckade på den svårt tillgängliga öfversta afsatsen; 

 de hade ägg den 2 juli uppå balar af tor t gräs. 



Vida vigtigare än de hittills berörda förekomst- och häck- 

 ningsställena voro de för kusten karakteristiska lagunerna 

 söder om strandvallen. På den enformiga, ödsliga tundran 

 möter väl här och der ett litet träsk, omkring hvilket marken 

 ofta antager kärrnatur. Men lagunerna med vare sig bräckt 

 eller färskt vatten, hvilka lågo i en serie efter hvarandra 

 närmast sjelfva strandvallen, voro både större än tundraträsken 

 och beqvämt belägna för foglar, som i och för sin föda måste 

 göra dagliga färder ut till hafvet. De voro derför anlitade af 

 ett antal karakteristiska fogelarter. I brist på fogelberg, der 

 Larm glaucus vanligen intager öfversta krönet, höll denna art 

 här till godo med den anspråkslösare lagunstranden och lade 

 der på tufvor sina ägg. Sådana funnos tidigast vid Pitlekaj- 

 lagunen den 28 juni samt erhöllos derifrån också den 1 juli 

 och samtidigt från Najtskaj -lagunen. Vid samma tid häc- 

 kade här prutgåsen (Bern. orenta var. nigricans), ejdern (Som. 

 v-nigrum) och alfogeln (Hareida glac), hvarjemte från lagunen 



1 Sid. 257 är namnet skrifvet oriktigt. 

 Bd v. 30 



