YEG A-EXPEDITIONENS VETENSKAPLIGA ARBETEN. 



467 



insektätare, kunde förekomma här. Dessa sistnämnda lefva 

 här till största delen af Coleopter-larver och imagines, hvilka 

 ganska allmänt funnos uti den på stränderna liggande drif- 

 veden, under stenar o. s. v. De i slutet af maj och början af 

 juni anländande insektätarne voro dock till en början tvungna 

 till en ganska låg diet; såsom oftast under flyttningen befans 

 deras magar vanligen till en början vara tomma eller inne- 

 hålla endast sand. Men efter den 10 juni visade sig magen 

 fyld af larver och imagines hos största delen af de exemplar 

 utaf följande arter, som öppnades: Saxicola oenanthe, Phyllo- 

 pseustes borealis, Arqvatella Couesi, Tringa alpina, Tr. subarcuata, 

 Eurynorhynchus pygmceus, Phalaropus fulicarius, Str ep silas inter pr es 

 och Charadrius fiilvus v. virginicus. Här må dessutom påpekas, 

 att enligt Malmgren (Ant. till Spetsb. fogelfauna 1863, s. 101) 

 Phalaropus fulicarius förtär äfven en sötvattens-alg, Nostoc sp. ; 

 denna förmåga att nöja sig med vegetabilisk föda, anmärker 

 löjtnant Nordqvist i sina anteckningar, kan förklara artens 

 förekomst talrikt längs Sibiriens nordkust, då man vet, att 

 fogeln kläckningstiden har svårt att söka sin föda på hafvet, 

 och att insekttillgången på kusten är ytterst ringa, utom vid 

 Tschuktsch-landet och halfön. 



Den vågiga tundran i omgifningarna af lagunerna, och 

 särskildt längre bortom dessa, kunde expeditionen ej hinna 

 undersöka. Antagligen skulle här träffats en god del af de 

 arter, som på grund af freqvensen synas häcka i nejden, men 

 hvaraf ägg ej erhöllos (se listan sid. 463), så t. ex. Plectrophanes, 

 JEgiothus, Eudromias, Charadrius, Grus (i trakten af Koljutschin- 

 viken), Lestris longicaudus samt några af de sällsyntare arterna 

 (sid. 462), Turdus Swainsonii, Motacilla och JBudytes m. fl. Med 

 säkerhet iakttogs blott snösparfvens bo (Plectr. nivalis) vid 

 Pitlekaj den 22 juni, och likaledes ägg af lappsparfven (Centroph. 

 lapponicus) den 27 och 30 juni samt den 3 juli; märkligt nog 

 visste den sistnämnda att vända boets mynning — likasom 

 tschuktscherna sina tältöppningar — emot vindarna från det 

 varmaste väderstrecket, sydost. 



Ännu mindre än tundran hade expeditionen tillfälle att 

 undersöka den längre bort liggande klippmarken och sjelfva 

 bergen. Utan tvifvel häckade här bland stenrös stensqvättan 

 (Saxicola), som kort efter sin ankomst till kusten åter för- 

 svann ; troligen äfven snö- och lappsparfven och antagligen 

 fjällugglan (Nyctea scandiaca), hvars bo dock anträffades äfven 

 i trakten af Pitlekaj. Att längre bort uti dalarnes busk- 

 trakter sannolikt häckade Phyllopseustes borealis, Tardiis Sicain- 



