12 
Igen találóan jellemezte őt HERMAN Orró a következő szavakkal : 
cAjtaja, ismerete mindenkinek tárva-nyitva áll, barátságos, egyszerű 
modora bizodalmat kelt a serdülő tehetségben, a kezdőkben, kiknek min- 
denkoron buzdító pártolójuk volt. És úgy a mint ezzel is megszolgálja 
szaktudományát, viszont elmondhatja, hogy csak barátja és tisztelője van ; 
ellensége nics. (Magyarország és a Nagyvilág. 1877. évf. 6. szám). 
Ily szelid természetű jó embernek családi élete is csak boldog lehe- 
tett. És csakugyan boldog volt az szeretett neje, LÁZÁR Lrura oldalán, a kit 
1857-ben vett nőül, s a ki őt most velünk együtt gyászolja. 
A sok kiránduláson megedzett szervezete sokáig igen jól daczolt a 
haladó korral. Én 1867 óta, midőn vele és FRIvaLpszkY ImRéÉvel a magyar 
orvosok és természetvizsgálók rimaszombati vándorgyűlésén legelőször 
megismerkedtem, husz éven keresztül alig bírtam rajta valami korbeli 
változást észrevenni. Husz év alatt, úgyszólván, semmit sem öregedett, 
ámbár koronkint májbajban szenvedett és nehányszor karlsbadi kúrát 
használt. De az utóbbi években májbaja rendes életmódja daczára mind- 
inkább zaklatta s az előbb mindig piros-pozsgás ember, halála előtt mint- 
egy két évvel, egyszerre csak szemlátomást öregedni kezdett. Baja mind- 
inkább sulyosbodott s az orvosok végre májrákot konstatáltak nála. 
De ő mindamellett törhetetlen kötelességérzettel, a míg csak bírta, 
mindig eljárt hivatalába, a magy. nemz. Muzeum. állattani osztályába és 
szokott odaadással végezte teendőit. Nagy szorgalommal és kitartással 
dolgozott a magyarországi Coleopterák összeállításán a Magyar Fauna nagy 
katalogusa számára, a melynek kiadását a k. m. természettudományi tár- 
sulat elhatározta. Ez volt utolsó munkája, melyet azonban már be nem 
fejezhetett. A gyilkos betegség rohamosan haladt előre és 1895 márczius 
29-én 73 éves korában véget vetett munkás életének. 
x 
FRrvarpszkvy Jáwxos halálával oly férfiút vesztettünk el körünkből, a 
ki ernyedetlen buzgalommal, szívós kitartással és példás kötelességérzettel 
közel egy félszázadon át munkálkodott hazánkban a leíró zoologia és 
faunisztika terén. Nevéhez nincsenek ugyan valami világraszóló felfedezé- 
sek vagy valami epochális remekművek fűzve; de mindaz, a mit ő mun- 
káiban úgy a szakirodalom terén, mint a magy. nemz. Muzeum gyűjte- 
ményeiben reánk hagyott, a pontos és lelkiismeretes tudós szorgalmának 
maradandó értékű gyümölcse. 
KEbbeli munkásságának értékét annál inkább megbecsülhetjük, ha 
meggondoljuk, hogy minő mostoha viszonyok között voltak még hazánk- 
ban 1870 előtt a tudományok, kivált a természettudományok és mivelőik. 
Szegényesen felszerelt, szegényesen javadalmazott intézetek, nehány száz 
forintos fizetésekből tengődő szakemberek, a legszükségesebb irodalmi és 
