7 
egyes hazánkfiai, kivált dr. DUka TrvapAR és XÁnrus JÁnos, idegen világrészek- 
ben számára gyüjtöttek és ajándékba küldtek. De ezek a hazafias ajándékok 
akkor itt inkább csak kuriózum számba mentek. A magy. nemz. Muzeum, 
legalább állattani részében, csak a hazai fauna ügyét szolgáló lokális 
muzeum volt és több nem is akart lenni. Most, midőn a Xánrus-féle gazdag 
és nagybecsű kelet-ázsiai gyüjtések beérkeztek, nemzeti intézetünk kilépett 
addigi szerény lokális keretéből s a nagyobb európai muzeumok színvona- 
lára igyekezett emelkedni. A lokálfauna mívelése nem képezhette többé 
kizárólagos feladatát, hanem szükségképen ki kellett terjeszkednie a kül- 
föld, az idegen világrészek állatvilágának tanulmányozására s az általános 
systematika mivelésére is. 
FRrvanpszkv János megértette az új helyzet követelményeit. Passiv 
és konzervativ természetét leküzdötte szigorú kötelességérzete. Nem ma- 
radt a hazai fauna kizárólagos mivelése mellett, hanem kiterjesztette 
figyelmét azontúl az exotikus faunákra is. Nagy kitartással és buzgalommal 
igyekezett a gondozására bízott gyüjteményeket most már idegen világ- 
részek képviselőivel is mindinkább gyarapítani. Sőt a begyült külföldi 
anyag tudományos feldolgozásától sem riadt egészen vissza. Így leírt 
törökországi és kis-ázsiai új bogarakat, feldolgozta a Xáwrus János által 
Kelet-Ázsiában gyüjtött Endomychidákat és borneoi bogarakat, valamint a 
gróf SzécHEwYvI-féle kelet-ázsiai expediczióval hazakerült bogarakat. Fel- 
dolgozta azonkívül ugyancsak a gróf SzécHEnYI-féle kelet-ázsiai expediczió 
Lepidopteráit, Orthopteráit és Neuropteráit. 
Fervarpszkvy János az önzetlenségig menő kötelességtudás embere 
volt, a kit minden tettében, minden gondolatában csak a legszigorubb 
kötelességérzet vezérelt. Ennek legszebb bizonyitéka az a munka, melyet 
az 1891-ben Budapesten tartott II-ik nemzetközi ornithologiai kongresszus 
alkalmából Magyarország madárfaunájáról írt. A kongresszust előkészítő 
magyar bizottság kebelében ugyanis felmerült az az eszme, hogy a kon- 
gresszus számára Magyarország madarainak teljes és hiteles katalógusát ki 
kellene adni. De ki írja ezt meg ? A magyar ornithologusok akkor részint a 
kongresszus előkészítésével, részint a madárvonulás megfigyelésével vala- 
mennyien el voltak foglalva. Más valaki után kellett tehát nézni, a ki a 
tervezett munka megírására vállalkoznék. FRrvarpszky JÁNos csupa merő 
hazafias kötelességérzetből az első szóra vállalkozott e feladatra és — noha 
nem volt ornithologus — három hónap alatt megírta az c Aves Hungariae" 
kötetét, mely az ornithologiai kongresszus tagjai között kiosztott legbecse- 
sebb dolgozatok egyike volt s az ide sereglett elsőrangú külföldi ornitho- 
logusoktól is osztatlan elismerésben részesült. 
FRrvarpszky János működésének fősúlya a leíró állattanra, főleg az 
anyag- és adatgyüjtésre, ennek rendezésére és irodalmi biztosítására esett. 
Az előbbiről a magy. nemz. Múzeum állattani osztályának gyűjteményei, 
