4 
leginkább megfelelt, s a melyen aztán élete fogytáig híven kitartott. Kine- 
veztetésével azonban nemcsak ő maga nyert, hanem — mint a következé- 
sek mutatták — sokat nyert a magy. nemz. Muzeum is. FRIVALDSZKY IMRE 
talán több tudással, több tehetséggel és szélesebb látókörrel rendelkezett, 
de az a körülmény, hogy ő az állattannal inkább csak üzletszerűen foglal- 
kozott, a muzeumi gyüjteményekre s azok fejlődésére bizonyos mértékben 
bénítólag hatott. Nem akarom evvel azt állítani (s a legcsekélyebb jel sem 
mutat arra), mintha FRIVALDSZKY ÍMRE a muzeumi gyüjteményeket anyagi- 
lag megkárosította vagy megcsonkította volna. De egészen természetes és 
könnyen érthető dolog, hogy az olyan muzeumi tisztviselő, a ki a szakmá- 
jához tartozó tárgyakkal kereskedik, a legjobb akarat mellett sem fordít- 
hatja minden figyelmét és igyekezetét a gondjaira bizott gyüjtemények 
fejlesztésére. E miatt FRrvarpszky ImRÉnek is mindig sokkal szebb és 
gazdagabb rovar- és csigagyüjteménye volt, mint magának a Muzeum- 
nak." 
FRrvanpszky János sohasem kereskedett zoologiai tárgyakkal, sőt 
magán gyüjteménye sem volt soha. Ő minden igyekezetét, minden idejét 
és minden összeköttetését kizárólag csak arra használta fel, hogy a magy. 
nemz. Muzeum állattani és kivált rovargyüjteményei minél inkább gyara- 
podjanak. Ezzel kapcsolatban feladatául tüzte ki a magyar fauna minél 
tüzetesebb és behatóbb kutatását. E kettős czél érdekében már 1850-ben 
megkezdte állattani kirándulásainak és gyüjtéseinek hosszú sorozatát, me- 
lyeket eleinte csak a főváros környékén, később aztán az ország különböző 
vidékein folytatott. Mint lokálfaunista, figyelmét kiterjesztette valamennyi 
állatkörre, és pedig annál inkább, mert PETÉNYI SALamom JÁsxosnak 1855-ben 
történt elhunyta után a Muzeumban a, gerinczes állatok szintén az ő gon- 
dozása alá kerültek. 
A 40-es években s az 50-es évek elején nagy feltünést keltettek az 
entomologus világban azok a vak bogarak, melyeket többen, de kivált a 
magyarországi származású SCHMIDT FERDINÁND a krajnai barlangokban 
felfedezett. A magyarországi barlangok e tekintetben még teljesen ismeret- 
lenek voltak s a két FRrvALDSzZKY kezdte azokat zoologiai szempontból 
behatóbban vizsgálni. Legelőször 1853-ban a hires aggteleki barlangot 
látogatták meg és benne csakugyan több vak állatot találtak, de vak boga- 
rat még egyet sem. Az első vak bogarat (Drimeotus Kraatzii Ferv.) hazánk- 
ban Kovács Jásos nevelő fedezte fel 1854-ben Biharmegyében a fericsei 
barlangban, a hová PETÉNYIt paleontológiai kutatásai alkalmával elkisérte. 
1855-ben Brerz ALBERT hozott egy vak bogarat ugyancsak Biharból az 
oncsászai barlangból. E két felfedezés nyomán a két FRIVALDSZKY sietett 
k FRIVALDSZKY IMRE gyüjteményei később, 1864-ben vétel utján a magy. nemz. 
Muzeum birtokába jutottak. 
