147 
táltak: az Acridiodeakból csak egy pár Stenohothrus-lárvára fordítottak 
figyelmet, leginkább és legelső sorban a Locustodeak családjába sorozott 
Phaneroptera-féléket ostromolták: u. m. Barbitistes serricauda, Poecili- 
mon Fussiü, Leptophyes alboríittata sat. fajokat. 
Augusztus 9-ikén egy sziklás, lankás hegyoldalon gyüjtögettem, hol 
a ritkán álló, törpe cserjék között buján, majdnem tömkelegbe futva 
tenyészett a hegyi füvek és dudvák sokasága. Itt a mint óvatosan figyelve 
haladtam elő, az Achillea millefolium ernyőszerű virágán egy Leptophjes 
albovittata himet láttam legelni; de tekintetem tovább hordozám körül, 
mi közben egy kecskedarázs — Vespa germamica — egy körfordulattal le- 
csapott, s mikor utána néztem, már ott ült a Leptophyes albovittatá-n, 
melyet megragadva tartott. 
Nehány másodpercz alatt rágóival lemetszette lábait az egyik 
oldalon, az után megfordúlt s leszabdalta a másik oldalon levőket s 
végül a csápokat is. Mindezt a Leptophyes ellenállás vagy minden mene- 
külési kisérlet nélkül türte. Mikor minden végtag le volt vágva, a darázs 
megragadta a törzset s fel akart vele repülni, de e helyett terhével együtt 
beesett a fű közé, a hol szemem elől eltűnt; kevés idő múlva egy fűszál 
kiálló levelére mászott elő, rágói között hozva zsákmányának csak a fejét, 
melylyel el is repült. 
Augusztus 12-ikén a nagyvendéglő tágas verandájában ültünk ebéd- 
nél, a midőn tőlem távolabb, az egyik asztalnál ülő társaságban, nagy 
mozgalom és zaj keletkezik, melyből kihallatszott: Né, a szakadék! egy 
kaszáspókkal!v Oda hívtak, s én sietve mentem oda; a társaság tagjai 
előre hajolva, majdnem összedugott fejjel néztek valamit. A szép fehér 
abroszon ott állott egy Vespa germanica, melyet itt a székelység népies 
nyelven cSzakadékv-nak hív, s alatta egy kaszáspók — Opilio — feküdt 
sugarasan szétálló lábakkal. — A mint a vendégek közölték velem, a, sza- 
kadék a kaszáspókkal a menyezetről félig szállva, félig hullva jött le az 
asztalra. 
Ott állott tehát az Opilio felett szétvetett lábakkal, s rágóival 
rendre szabdalta le tőből a lábakat, minden láb lemetszéséhez újabb s 
megfelelő állással készülvén hozzá. Mikor mind a nyolcz láb le volt metszve, 
megragadta rágójával a gömbös testet s elrepült vele. A darázs a fennebbi 
műtétet olyan nyugodtan, olyan zavartalanúl végezte — daczára, hogy 
8—10 vendég összehajtott fővel nézte — mintha csak valami mutatvány- 
képen csinálta volna az egészet. 
Az Opilio lábai ott maradtak az asztalterítőn szimmetrikus centripe- 
talis sugarakban, de a középről hiányzott a törzs. S minthogy a lábak még 
sokáig rángatóztak ckaszáltakv, a köztük levő szimmetria lassan meg- 
zavarodott. 
Minthogy úgy a második esetben, a Leptophyes-nél, mint a harmadik- 
10£ 
