208 
létjoga és a többek között a cLotusv-csapat fajait is rationalisabb mó- 
don csoportosíthatta volna. 
A magyar vitatkozók sorában fejtegetéseire nézve ez úttal tagadha- 
tatlanul szerencsésebb BoRBÁs ViwxczE dr., a ki a Természettudományi 
Közlöny lapjain többször, kisebb s nagyobb közleményekben tárgyalta a 
nagyváradi tündérrózsa systematikai viszonyait, előfordulása körülményeit 
leíró botanikai, biologiai s culturhistóriai szempontból.! Álláspontját, hogy 
t. i. va kettőnek gondolt növény egy faj (Nymphaea thermalis D. C. — N. 
Lotus L.), a meddig azt a rendelkezésre álló, főleg irodalmi adatok s a 
N. Lotus-nak a Nemzeti Muzeum gyüjteményében levő hiányos példája 
megengedhette, kellőképen igazolni tudta és a vele szemben felhozott ér- 
velések közűl csak is a eheterophyllian kérdéses volta szolgáltathatott okot 
a kételkedésre; bár nagyon is valószinű volt, hogy a nilusi N. Lotus sem 
homophyill.? Minthogy erre nézve a. herbariumi példák során hiába keres- 
tek megoldást; helytelen útra térve, ezt biologiai, sőt teratologiai szem- 
pontból is igyekeztek kimagyarázni. Szóval feles számú N. thermalis pél- 
dányainkkal szemben végtelen csekély volt a N. Lotus vizsgálati anyaga, 
és végre is azt kellett volna elérnünk kutatásaink folyamán, hogy a NN. 
thermalis-t a magyar flóra endemikus s ritka fajainak sorába igtassuk. Ez 
azonban — fájdalom — nem lehetséges és meg kell hajolnunk az objectiv 
tények előtt. 
R. Caspagy, a Nymphaeaceák kitünő monographusa tudvalevőleg 
KITAIBEL felfogásában osztozott és törülte a N. thermalis-t.? 
: Lásd: Természettudományi Közlöny 1893. 285. sz. 270. 1. — 1894. 301. sz. 
499. 1. — 302. sz. 555. I. — 1895. 311. sz. 385. 1. — 1896. 322. sz. 339. 1. — Pót- 
füzetek 1894. XXIX—XXX. 146 1. 
? L. Term. tud. Közl. 1894. p. 499. p. 555—6. 
Főleg: FORSKAL, Botanical Magazin Vol. XXI. 797. etc. 
" ENGLER, Natürl. Pflanzenfamilien. — Nymphaaceen von R. Caspany, Lief. 16. 
1888. p. 8. 
Minden fogalomzavar elkerülése végett ezentul csak Nymphaea Lotus L. sens. 
str. névvel élek (értve ez alatt a Nilusi Tündérrózsát, vagy Ál-lótuszt), mert nem 
tartom helyesnek azt, hogy régi, főleg LINNÉ-féle, végre is classicus értékű neveket 
kiküszöböljünk kierőszakolt nomenclaturai logikával és helyükbe esetleg ujakat gyárt- 
sunk. E fajta törekvések — tapasztalat igázolja — itthon sem igen érvényesülnek és 
éppen nem a nagy külföld botanikusainál, a kik ilyen féle dolgokat tudomásul 
sem vesznek. Ez okból a Nymphaea Aegyptiaca OPIz Natural.-tausch 1825. p. 216. — 
STEUDEL, Nomencl. II. 1841. p. 200. .  Sm., Nagyvárad Term -rajza 1890. etc. — 
továbbá Nymphaea myustica SALISBURY, The Paradisus Londinensis 1805. nota ad tab. 
14. etc. 1. Term. tud. Közl. Pótfüz. 1894. XXIX—XXX. p. 152. — féle rectificáló 
elnevezéseket is mellőznöm kell; mint olyanokat, a melyek a Nymphaea Lotus L. 
és a N. pubescens WILLD. meggyökeresedett nevek elejtését, illetőleg törlését ezélozzák. 
Végre a növény ismerete a fődolog; a név eszköz, saját kényelmünkre szolgál és 
semmi ok sincs arra, hogy e tekintetben nehézségeket támaszszunk. 
