215 
eszközlő légző nyilások mind a két Nymphaea-nál egy és ugyanazon, vagy 
15 a vizi növényekre nézve jellemző szerkezettel bírnak. A terrestris nö- 
vények lombleveleinek fonákán a szivacsparenchymával kapcsolatos a 
szellőztető rendszer (Durchlüftungssystem) s annak rendszerint laza 
parenchymája eredetileg is elegendő légudvarral van meg-megszakgatva. 
A N. Lotus leveleinél a pallisad prismatikus sejtjei közé ékelődnek a. 
zárósejtekkel kapcsolatos légudvarok (innere Athemhöhle) és ezen az úton 
nagy mennyiségű levegő jut a lemezes szivacs-paranchymába és a nö- 
vény alább megnevezendő légjárataiba (V. Tábl. 4. ay, as, c, d, d.; 
6. ábránál I. ugyanazt; továbbá 83. és 9. ábra). 
A tágra nyíló zárósejtek, szóval a légzőszerv egész apparatusa — 
minden eisodialis nyílás nélkül — az epidermis-sejtekkel egy niveau-n áll 
pontosan ; de az epidermis-sejtek alsó vonalához képest (1. V. Tábl. 9. xx.) 
mélyebben feküsznek az egyptomiaknál és a hazaiaknál egyaránt (V. Tábl. 
9. a, d. és 8. b.). A vizi növények s nem különben a nedves s 
árnyékos helyeken vegetáló növényekre nézve jellemző az efféle szerkezet, 
mely megkönnyíti a vízgőz elpárolgását és csak ott lehetséges, hol a nö- 
vényt a szárazság veszedelme nem érheti, — különben elpusztul.! TSCHIRCH 
pro mm.? a Nymphaea alba, levelének felső szinén 460, a N. Lotus (ther- 
malis)-nál 625 légzőnyílást számlált, világos illustrálásául annak, hogy a 
hideg vízben is áttelelő N. alba-nál mennyivel inkább van a melegre 
utalva az élénken transpiráló N. Lotus.? 
A N. Lotus L. aglaberrimav alakjainál a levélszíne és fonáka tényleg 
merőben szőrtelen (V. Tábl. 7. és 4. e.); ellenben az aprószőrű formánál, főleg 
az erezet mentén igen apró s felette vékonyfalú, sima egysejtű (legegysze- 
rűbb szerkezetű) és színtelen szőrképletek találhatók (V. Tábl. 61. ábra és 
10. ábra). A Nympheaceákra nézve jellemző s a mesophyll (más fajoknál 
a levélnyél és virágkocsán) légjárataiban előforduló xbelső csillagszórökv 
(Sternhaare)-et GuETTARD, utóbb DE BARY vizsgálatai révén most már rész- 
letesen ismerjük.? A lemezes parenchyma (lamellöses Parenchym) inter- 
cellularis légjárataiba nyulakodnak e csillagszőrök jól kihegyzett s külön- 
böző szög alatt elhajló ágai, a melyek — H. v. Mont! mutatta ki — fel- 
tünően varancsosak s mészoxalát kristálykákkal vannak incrustálva. 
A N. Lotus mesopbylljének belső (csillag-) szőrözete, úgy látszik, cor- 
relativ viszonyban áll a levélfonák külső szőrözetével. Különböző helyről 
HABERLANDT, Phisyologische Pflanzenanatomie. Leipzig, 1884. p. 309. 
: HABERLANDT, I. c. p. 312. — sajtóhibából: N. terminalis, — thermalis helyett. 
5 MEYEN, Physiologie I. p. 311. Phylotomie p. 200. Taf. IV. 
TRÉCUL, Ann. sc. Natur. 4. Sér. Tom. IV. 
De Banry, Vergl. Anat. d. Veget.-Organ. Leipzig, 1877. pag. 140, 231—4. 
S IDENBARY: la. pag: 231. 
