295 
vényke, melyben felfedezője KrEss GyökgGy ugyancsak olyan spirális szala- 
gokból álló festéktartót figyelt meg, mint az előbbiekben ismertettem. 
És Kueos állítása azóta már be is igazolódott. 
Ezen megfigyelésem megerősítette egy már korábbi vizsgálati ered- 
ményemet, mely szerint 1892 május havában a budapesti lánczhid előtt 
való esőpocsolyában nagy számmal figyeltem meg egy kis, typusos (-hloro- 
gontumot és ezen akkor is láttam spirális chlorophyliszalagokat. E tényre 
való tekintetből újból nagyszámú Chlorogontum-sejtet vizsgáltam meg s 
most egyre jobban meggyőződtem a chlorophorok előbb leirt szerkezetének 
létezéséről. 
Ennek alapján állíthatom, hogy a chlorophort a Chlorogontumok 
túlnyomó részénél két szalag alkotja, oly módon, hogy ezek többször csa- 
varodnak a test hossztengelye körül. A legkomplikáltabb esetben ezek 
háromszor járták körül a testet teljesen (VI. tábla, 5—6. ábra). 
Nagyon meglepett azonban ama körülmény, hogy a pyrenoidokat 
nem mindig a chlorophyliszalag viseli. Nem így volt ez nevezetesen a 
Chlorogomium karcsú, két pyrenoidos alakjánál, melyet DANGEARD Cerci- 
dium néven különválasztott. Itt, mint ez táblánk 5. és 6. ábráján látható, 
a pyrenoidok egészen a test felületén vannak és a chlorophorszalagokon 
kívül esnek. Oly tény ez, melyet a mai napon kellő módon magyarázni 
nem tudok, ha csak fel nem teszem, hogy a chlorophyilszalagokon kívül 
még más chlorophylilréteg is van, melyet közelebbről megismernem nem 
sikerült, vagy pedig, hogy a pyrenoidok képzése nincsen mindig a chloro- 
phyllhoz kötve. Az utóbbi feltevés azonban nem nagyon valószínű; az 
előbbi javára meg nagyon is latba esik, hogy a sejt plasmája a chloro- 
phyllszalagok közé eső részletében is halvány zöldes színű. 
Most azon feltevés merülhetne fel, hogy a látszólagos spirális szala- 
gok csak megvastagodási léczek, mint ehhez hasonlót némely Desmidicea- 
féle chlorophorjáról ismerünk. Ezt kizárja azonban az, a hogy spirális sza- 
lagok végződéseit mindenkor szépen és tisztán, különösen pedig a micro- 
gameták sejtjeiben minden kétséget kizáró módon lehet látni. 
Az előbbiekben ismételten szó volt a rajzósejtek egy képzeletbeli 
hossztengelyéről. Ez nemcsak képzeletbeli, hanem ténylegesen is létezik 
és különösen az osmium gőzökkel kezelt rajzókban, a sejtek elhalása pil- 
lanatában jól és tisztán kivehetően észlelhető. Egyes részei azonban élet- 
ben is láthatók, nem mozgó sejtekben különösen jól a sejtek ostorvégén. 
Ott nagyon gyakran szépen látni az egyik polusból kiinduló s egyenes 
irányban a sejt belsejébe mélyedő csövet, melynek folytatása egyre homá- 
lyosabban vehető ki, míg ott, hol a chlorophyliiszalag kezdődik, már többé 
nem látható. 
Ezen csövet már három évvel ezelőtt ismertem és ábrázoltam 
is, mikor a Chlorogonium szemfoltjáról közöltem vizsgálati eredmé- 
Természetrajzi Füzetek. XX. köt. 15 
